Справа №: 398/4898/26 
провадження №: 3/398/914/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

"09" вересня 2026 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 718244 від 13.07.2026 19.05.2026 о 21 год. 20 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, Войнівське шосе, 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 52 від 26.05.2026. Водія від керування автомобілем відсторонено.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Горбунов Р.В. повідомив суд, що ОСОБА_1 не з`явився до суду через стан здоров`я, заперечує факт керування транспортним засобом 19.05.2026 о 21 год. 20 хв. та просив розглянути справу без нього. Захисник просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, зазначив, що матеріалами справи не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Склад адміністративного правопорушення включає сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність такої особи.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Тобто, в даному випадку обов`язок збирання доказів, покладено на поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. 
Суддя при розгляді справи дослідив наявні в ній матеріали, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 718244 від 13.07.2026, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 26.05.2026, а також відеозаписи, що додані до протоколу, та встановив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Так, відеозаписом з автомобільного відеореєстратора поліцейського автомобіля зафіксовано у темний час доби рух автомобіля заднім ходом, до якого згодом підійшли поліцейські. При цьому марку автомобіля та його реєстраційний номер з наявного в матеріалах справи відеозапису ідентифікувати неможливо. Так само відеозаписом не зафіксовано встановлення поліцейськими особи водія, який перебував за кермом вказаного автомобіля. Відеозапис з нагрудного технічного пристрою поліцейського, який би зафіксував події 19.05.2026 о 21 год. 20 хв. до протоколу не долучено. Інших доказів (показів свідків, письмових пояснень тощо), які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19.05.2026 о 21 год. 20 хв. матеріали справи не містять. 
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.
Якість формування матеріалів про вчинене адміністративне правопорушення є важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, і фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від правильно складених матеріалів залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події та притягнення винних осіб до відповідальності.
За практикою Європейського суду з прав людини при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.
При оцінці доказів суддя виходить з рівності їхнього доказового значення. Жоден доказ не може мати більшого чи меншого доказового значення, ніякі докази не можуть мати заздалегідь установленої сили. В ході розгляду справи суддя оцінює всі докази в їх сукупності, оскільки тільки такий підхід сприяє об`єктивному вирішенню справи.
Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, керуючись критеріями належності та достатності доказів, суддя дійшов висновку, що докази, здобуті при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, не можна вважати такими, що беззаперечно та поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується. Наявними матеріалами справи не підтверджено обставини, які підлягають доведенню у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
На підставі викладеного, суддя вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя І.П. Шинкаренко