Справа № 545/4814/25 
Провадження № 2-о/545/14/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Стрюк Л.І.
присяжних – Закарлюки М.О., Смірнової Н.А.,
з участю секретаря – Новак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатним свого батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що той є особою з інвалідністю ІІІ групи (безстроково) та вже тривалий час має психічні розлади, встановлений діагноз «Шизоафективний розлад, маніакальний тип, афективно-параноїдний синдром, затяжний рецедивуючий перебіг з вираженим дефектом по психопатоподібному типу. ІХС: кардіосклероз атеросклеротичний, СН 0 ст. ФК 1. Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., 3 ст., ризик помірний. Хронічний холецисто-панкреатим, ст. ремісії. Дисциркуляторна енцефалопатія змішаного ґенезу(гіпертонічна, атеросклеротична) з розсіяною мікросимптоматикою», самостійно себе не обслуговує та потребує постійного стороннього догляду. Вказував, що психічний стан ОСОБА_2 унеможливлює усвідомлення значення своїх дій та керування ними. Визнання його недієздатним є обґрунтованою та необхідною мірою, адже це забезпечить нормальний юридичний захист, медичний нагляд та належний догляд за нею, захищаючи її від можливих ризиків та забезпечуючи гідне існування. Оскільки ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, інші близькі родичі відсутні, тому просить встановити опіку над ним, призначивши заявника опікуном.
У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.
Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною та встановлення опіки, - адвокат Пишногуб Н.О. проти задоволення заяви не заперечувала та просила задовольнити.
Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні проти визнання особи недієздатною та призначення опікуном заявника не заперечував.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, за повідомленням заявника, останній перебуває на стаціонарному лікуванні у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради».
Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №202 від 10.04.2026, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу маніакального типу, стан ремісії, ускладненого легкими когнітивними порушеннями внаслідок органічного ураження ЦНС комбінованого ґенезу. Ступінь стійких психічних розладів у ОСОБА_2 є таким, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, але істотно впливає на таку здатність(а.с.135-139).
Отже, відсутні підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатним.
Разом з тим, законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).
Статтею 36 ЦК України передбачено, що суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона:
1) страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними;
2) зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.
При цьому статтями 37 та 41 ЦК України передбачено правові наслідки при обмеженні цивільної дієздатності фізичної особи:
а) над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування;
б) фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини; правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника;
в) одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником; піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними;
г) особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі.
Відповідно до частин 1, 4 статті 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Як зазначалося вище, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №202 від 10.04.2026, ОСОБА_2 за своїм психічним станом не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Отже, при розгляді справи були встановлені обставини, які надають суду підстави ухвалити рішення про визнання особи обмежено дієздатною.
При цьому суд враховує правову позицію, що була сформована у постанові ВП ВС від 20.06.2023 року у справі № 633/408/18, згідно з якою «…Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55); див. також постанову Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14).
У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору».
При розгляді справи було також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За наведеного право чи інтерес ОСОБА_2 повинні бути захищені відповідним способом, і таким способом є ухвалення рішення про визнання особи обмежено дієздатною.
Звернення заявника до суду було також обумовлено тим, що оскільки ОСОБА_2 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю.
Відповідно до частини 1статті 37 ЦК України, над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Зі змісту статті 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Судом не встановлені обставини, які б стали перешкодою для призначення заявника піклувальником над обмежено дієздатним ОСОБА_2 , який є його батьком, веде з ним спільне господарство, поєднаний спільним побутом, правами та обов`язками, тобто фактично піклується ним.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За таких обставин, суд вважає необхідним з урахуванням принципу диспозитивності, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежено дієздатним, встановити піклування над ним, призначивши ОСОБА_1 його піклувальником.
Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України і вони покладаються на державу.
Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , обмежено дієздатним.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , піклувальником над обмежено дієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,.
Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.
Встановити строк дії рішення про визнання обмежено дієздатним - два роки з дня набрання рішенням законної сили. Повідомити піклувальника, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи обмежено дієздатною має право подати піклувальник, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення двох років.
Роз`яснити положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою такої фізичної особи, її піклувальника, членів сім`ї, органу опіки та піклування або її адвоката.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити органу опіки і піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом обмежено дієздатною.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя:	  	Л.  І.  Стрюк   	

Присяжні:       М.О Закарлюка

Н.А. Смірнова