ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/10101/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 (головуюча - Барсук М. А., судді: Кропивна Л. В., Пономаренко Є. Ю.) і рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 (суддя Чинчин О. В.) у справі 
за позовом Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект"
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз", 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
про стягнення 186 241 999, 64 грн. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини 
1. В ході розгляду цієї справи суди попередніх інстанцій встановили, що 10.10.2018 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", Товариство) як замовник і Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" (далі - АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект", Комплекс) як підрядник уклали Договір підряду № 1810000270 (далі - Договір). Додатковими угодами № 1 від 29.05.2020, № 2 від 30.12.2020, № 3 від 04.08.2021, № 4 від 19.08.2022 сторони вносили зміни до умов Договору та Додатків № 1, 2, 3 до нього. 
2. Умови Договору (з урахуванням внесених змін) такі:
- замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами і засобами, з власних матеріалів та з використанням власного обладнання виконати роботи щодо об`єкту будівництва "Реконструкція компресорної станції "Яготин" (Будівельні роботи та поточний ремонт) (далі - роботи), а замовник - прийняти виконані в строк та належним чином оформлені підрядником роботи та оплатити їх на умовах договору (п. 1.1.); 
- об`єкт будівництва "Реконструкція компресорної станції "Яготин" (Будівельні роботи та поточний ремонт) розташований за адресою: Україна, Київська область, Яготинський район, село Ничипорівка, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 40/5 (далі - об`єкт) (п. 1.2.);
- роботи передбачається виконувати в обсягах, передбачених Технічними вимогами і характеристиками предмета закупівлі (Додаток № 1). Основними складовими виконання робіт передбачено: проектно-вишукувальні роботи; пам`яткоохоронні роботи; будівельні роботи; авторський нагляд; роботи з пусконалагоджування змонтованого обладнання; навчання та підготовка виробничого персоналу; забезпечення спільно з замовником введення об`єкту в експлуатацію (п. 1.3.); 
- графік виконання робіт (Додаток № 3), в якому визначаються терміни виконання всіх видів (етапів) робіт, передбачених цим договором підписуються обома сторонами одночасно з укладанням цього договору та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.5.); 
- ціна договору визначена на підставі Договірної ціни (Додаток № 2), що визначається на основі кошторисів, калькуляцій, розрахунків є невід`ємною частиною Договору, і складає 2 248 050 000,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) - 374 675 000,00 грн (п. 2.1.);
- метою робіт є відповідність об`єкта показникам, вказаним у Технічних вимогах та якісних характеристиках об`єкта будівництва (Додаток № 1). Досягнення мети робіт підтверджується підписанням акта готовності об`єкта до експлуатації, складеного у відповідності до вимог чинного законодавства. Недосягнення підрядником мети робіт є порушенням підрядником вимог до якості робіт в цілому (п. 3.1., 3.4.);
- загальний строк виконання робіт складає до 1 482 календарних днів з дати укладення договору (п. 5.1.); 
- роботи виконуються підрядником у відповідності до графіку виконання робіт (Додаток № 3) (п. 5.2.); 
- виконані роботи приймаються поетапно і в цілому (п. 6.1.); 
- роботи в цілому приймаються після підписання акта готовності об`єкта до експлуатації у відповідності до вимог чинного законодавства та всією належним чином оформленою звітною та іншою документацією, визначеною договором та додатками до нього для всіх етапів робіт (п. 6.2.); 
- у випадку недосягнення мети робіт, яка визначена п. 3.1. цього договору, об`єкт в цілому замовником не приймається і підрядник зобов`язаний виконати за власний рахунок та у встановлений замовником строк необхідний обсяг робіт для досягнення об`єктом мети робіт (п. 6.3.); 
- акти, визначені даним розділом, складаються підрядником. Замовник підписує акти у випадку відсутності зауважень протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту їх отримання від підрядника (п. 6.10.); 
- оплата виконаних робіт здійснюється в межах ціни договору та на умовах, визначених розділом 7 договору (п. 7.1.); 
- у випадку необхідності повної зупинки робіт за договором на вимогу замовника, замовник сплачує підряднику вартість фактично виконаного обсягу робіт згідно з актом про зупинку робіт (Додаток № 4) протягом 20 календарних днів з моменту оформлення відповідного акта (п. 7.6. Договору); 
- будь-яке порушення підрядником умов договору є відкладальною обставиною для настання обов`язку замовника здійснювати оплату робіт та/або здійснювати будь-які інші платежі на користь підрядника за договором до дати усунення підрядником відповідного порушення (п. 7.8.); 
- замовник передає будівельний майданчик підряднику протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання дозволу на виконання будівельних робіт від Державної архітектурно-будівельної інспекції, згідно з актом приймання-передачі будівельного майданчика за формою згідно Додатку № 7 та як передбачено у договорі (п. 12.4.6.); 
- замовник забезпечує передачу підряднику (через уповноваженого представника замовника) одного примірника проектної документації протягом 5-ти (п`яти) календарних днів після її затвердження в установленому порядку, а також в узгоджені сторонами строки передає іншу дозвільну документацію, яка є або повинна бути у замовника (п. 12.4.12.); 
- договір є діючим до 30.12.2022 року, а в частині гарантійних зобов`язань та розрахунків - до повного виконання (п. 16.2.). 
3. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк", Банк) видало Банківську гарантію № 18-22GR0007 від 09.10.2018 (далі - Банківська гарантія, Гарантія), згідно з умовами якої Комплекс є принципалом, Товариство - бенефіціаром, а Банк - гарантом. Банківська гарантія є безвідкличною та безумовною. Строк дії Гарантії (з урахуванням змін № 2 від 10.09.2021) - до 30.12.2022 включно. Сума Гарантії - 112 402 500, 00 грн. 
4. Банківською гарантією, зокрема, визначено, що вимога бенефіціара про здійснення виплати має бути виписана на бланку бенефіціара та має містити: - посилання на номер і дату цієї гарантії; - реквізити (номер і дата) договору та дату набуття чинності договором; - повідомлення про невиконання/неналежне виконання принципалом зобов`язань за договором, забезпечених цією гарантією; - підписи уповноважених осіб бенефіціара та відбиток печатки бенефіціара; - платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається за гарантією.
5. Додатково у ній передбачено, що оригінал вимоги повинен бути надісланий: - листом з оголошеною цінністю з описом вкладення або кур`єрською поштою на адресу гаранта: Україна, 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127 (до уваги Управління документарного бізнесу), разом із карткою бенефіціара із зразками підпису особи, що підписала вимогу, та відбитка печатки бенефіціара, завіреною нотаріально або Державною казначейською службою України; або на зазначену вище адресу гаранта через банк бенефіціара, який підтвердить дійсність підписів та печатки на вимозі та повноваження представника бенефіціара на підписання вимоги шляхом відправки гаранту автентичного SWIFT-повідомлення формату МТ799 з посиланням на реквізити гарантії та вимоги.
6. Суди попередніх інстанцій також з`ясували, що згідно з претензією № 1001ВИХ-20-1086 від 02.03.2020 АТ "Укртрансгаз" вимагало у АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" сплатити 736 835 ,48 грн (з яких: 516 414, 61 грн пені та 220 420, 87 грн штрафу) у зв`язку з порушенням строку виконання зобов`язань за Договором. 
7. Також Товариство звернулось до Банку з письмовою вимогою № 36ВИХ-20-75від 28.02.2020 щодо настання гарантійного випадку та перерахування коштів за Гарантією, в якій вимагало здійснити виплату грошової суми в розмірі 736 835, 48 грн у зв`язку з порушенням виконання Комплексом зобов`язань за Договором. 
8. Далі АТ "Укртрансгаз" знову звернулось до АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" з претензією № 1001ВИХ-22-4962 від 21.12.2022, в якій вимагало сплатити вже 129 086 264, 45 грн (з яких: 60 263 953,18 грн пені та 68 822 311, 27 грн штрафу) у зв`язку з порушенням строку виконання останнім зобов`язань за Договором. 
9. У відповідь на вказану претензію Комплекс (лист № 17-3675 від 23.12.2022) повідомив про відсутність підстав для її задоволення у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.
10. Після цього, АТ "Укртрансгаз" звернулось до гаранта з письмовою вимогою № 1001ВИХ-22-5022 від 26.12.2022 щодо настання гарантійного випадку та перерахування коштів за Гарантією, в якій вимагало сплатити йому грошову суму в розмірі 111 665 664, 52 грн у зв`язку з порушенням виконання Комплексом своїх зобов`язань за Договором.
11. Відповідно до платіжної інструкції № 22329 від 02.01.2023 Банк виконав вимоги Товариства у повному обсязі.
Узагальнений зміст і обґрунтування позовних вимог
12. У серпні 2025 року АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" (далі також Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укртрансгаз" (далі також Відповідач), в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просило стягнути з останнього 186 241 999, 64 грн, з яких 111 665 664, 52 грн - безпідставно отримані кошти, 18 610, 94 грн - комісія за управління гарантією, 23 205 900, 23 грн -проценти за користування коштами, 9 343 203, 83 грн - 3% річних, 28 088 653, 72 грн - інфляційні нарахування і 13 919 966, 40 грн - пеня. 
13. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Комплекс стверджував про те, що звернення Товариства до Банку з вимогою про сплату коштів за Гарантією відбулося за відсутності порушення АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" своїх зобов`язань за Договором та гарантійного випадку, забезпеченого Гарантією, а сама виплата була здійснена у період, коли бенефіціар взагалі не мав права на отримання грошових сум за Банківською гарантією на час такої оплати. 
14. Позивач стверджував, що у спірних правовідносинах мало місце прострочення Товариства з оплати виконаних робіт, замовник не забезпечив його всім необхідним для реалізації умов Договору, сторони вчинили дії спрямовані на реальне припинення цього договору, що унеможливило його подальше виконання та крім цього, в ході його виконання мали місце форс-мажорні обставини, які завадили провести узгоджені роботи вчасно. 
15.  За наявності зазначених умов, АТ "Укртрансгаз", застосувавши Банківську гарантію, безпідставно отримало 111 665 664, 52 грн за рахунок АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект", чим порушило майнові права та інтереси Позивача та завдало йому значної шкоди, яка проявилася у додаткових фінансових втратах останнього на загальну суму 22 881 964,75 грн, яка складається з відсотків, стягнутих Банком з принципала, і яких можна було не допустити (яких не сталося б взагалі) в разі не пред`явлення Гарантії до виконання.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
16. Господарський суд міста Києва рішенням від 04.02.2026 у задоволенні позовних вимог відмовив в повному обсязі. Північний апеляційний господарськи суд своєю постановою від 21.04.2026 рішення місцевого господарського суду залишив без змін.
17. Рішення судів мотивовані такими аргументами і обставинами.
17.1. Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, доведенню у цій справі підлягають факти: 1) сплати гарантом коштів на користь бенефіціара; 2) відсутності достатньої правової підстави для набуття бенефіціаром цих коштів, зокрема, якщо основне зобов`язання не було порушене принципалом.
17.2. В ході розгляду справи з`ясовано, що між АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" та АТ "Укртрансгаз" існували спори, які виникли у правовідносинах, пов`язаних із виконанням Договору, та які були предметом розгляду в інших справах, зокрема, № 910/5614/23, № 910/718/23 і № 910/15382/23
17.3. Судовими рішеннями у вказаних справах вже преюдиційно встановлено, що Комплекс не виконав свої зобов`язання за Договором на суму 983 175 875, 31 грн, в той час як вимоги Товариства до Банку відповідали всім умовам Банківської гарантії.
17.4. В матеріалах цієї справи також відсутній підписаний сторонами акт готовності об`єкта до експлуатації, складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже мета робіт за Договором не досягнута, що в силу умови п. 3.4 вказаного Договору є порушенням підрядником вимог до якості робіт в цілому. Також до матеріалів цієї справи не долучено доказів введення об`єкта в експлуатацію відповідно до чинного законодавства України та отримання сертифікату, що засвідчує закінчення будівництва об`єкта, що не заперечується сторонами.
17.5. Означені обставини однозначно свідчать про те, що у спірних правовідносинах мало місце порушення підрядником своїх зобов`язань за Договором, забезпечених Банківською гарантією, відтак Товариство нею законно та підставно скористалося.
17.6. Посилання Позивача на наявність у даному випадку підстав для правомірного зупинення підрядником виконання робіт та перенесення строків їх виконання з посиланням, зокрема, на обставини, встановлені у рішенні суду у справі № 910/10909/23 є необґрунтованими, адже прострочення АТ "Укртрансгаз" оплати робіт за Договором як раз і стало підставою для стягнення (у вказаній справі) з нього на користь АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" сум 3% річних та інфляційних втрат згідно з положеннями статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Більше того, прострочення грошового зобов`язання замовником не є підставою для відтермінування строків виконання робіт, узгоджених сторонами у Договорі. Про безпідставність тверджень Позивача щодо прострочення кредитора (АТ "Укртрансгаз") в розумінні статті 613 ЦК України Господарський суд міста Києва наголосив ще й у рішенні від 13.02.2024 у справі № 910/15382/23.
17.7. Доводи Комплексу про зупинення робіт та припинення договірних зобов`язань є безпідставними, оскільки наявний в матеріалах справи Акт обстеження об`єкту будівництва "Реконструкція компресорної станції Яготин" з визначенням обсягів робіт/заходів, необхідних для консервації обладнання, будівель та споруд на осінньо-зимовий період 2022-2023 рр. (до відновлення БМР) від 12.09.2022 не містить жодних підтверджень/рішень сторін про консервацію об`єкта будівництва та строк її дії. Поряд з цим, судовим рішенням у справі № 910/5614/23 встановлено, що Позивач і Відповідач не укладали жодних додаткових угод про розірвання Договору або про припинення зобов`язання за ним. 
17.8. Так само безпідставними є доводи Позивача про не забезпечення підрядника з боку замовника всім необхідним для виконання робіт, позаяк такі спростовуються наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підписаними сторонами, які свідчать про часткове виконання АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" взятих на себе договірних зобов`язань щодо виконання всього обсягу робіт до 31.10.2022 (включно). При цьому таке часткове виконання робіт підрядником було б неможливе за відсутності факту передачі замовником підряднику документації відповідно до п. 8.2.3., 12.4.12. Договору та будівельного майданчика відповідно до п. 8.2.2, 12.4.6 Договору. 
17.9. В свою чергу повернення підрядником будівельного майданчика та проектної документації та у подальшому передача замовником Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" будівельного майданчика та виконавчої документації були здійснені вже після закінчення строку виконання робіт за Договором та після закінчення строку його дії. 
17.10. Аргументи Позивача в частині настання для нього обставин непереборної сили через збройну агресію рф відхиляються, адже за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від виконання зобов`язання в цілому. 
17.11. Разом з тим, наведені Позивачем в якості форс-мажорних обставини не мають у спірних правовідносинах необхідні ознаки абсолютності, надзвичайності, непередбачуваності та невідворотності в контексті зумовленої ним неможливості виконання зобов`язання з виконання робіт, у зв`язку із чим такі обставини у розумінні умов Договору не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності.
17.12. Таким чином, оскільки у даному спорі не встановлено обставин недійсності вимоги АТ "Укртрансгаз" про виплату Банком грошової суми за Банківською гарантією, обставин припинення зобов`язань за Договором і при цьому Позивач не спростував порушення ним таких зобов`язань, грошові кошти отримані Товариством на підставі Гарантії є такими, що одержані за наявності правової підстави, що в свою чергу задоволення заявлених позовних вимог виключає.
Касаційна скарга
18. Не погодившись із судовими рішеннями, Комплекс звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
19. Підставами касаційного оскарження ухвалених судами попередніх інстанцій рішення і постанови скаржник визначив положення пунктів 1 і 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
20. Стверджує, що оскаржені судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням статей 3, 13, 509, 526, 538, 560, 563, 604, 610 - 617, 654, 848, 850, 851, 856 ЦК України, порушенням статей 73, 75, 209, 210, 218 - 220, 233 ГПК України та без урахування висновків Верховного Суду щодо правильного застосування і дотримання вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 910/12671/21, від 29.07.2025 у справі № 910/7722/24, від 01.04.2021 у справі № 910/1102/20, від 18.02.2026 у справі № 911/969/24, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 10.12.2025 у справі № 916/4003/24, від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20, від 16.04.2019 у справі № 910/6089/18, від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20, від 15.10.2025 у справі № 925/833/23, від 19.12.2025 у справі № 910/10365/15.
21. Скаржник зазначає, що на момент звернення АТ "Укртрансгаз" до Банку за виплатою Гарантії у Відповідача не існувало належного права вимоги за нею, оскільки невиконання Договору було спричинене не поведінкою підрядника, а діями самого замовника та обставинами непереборної сили. Пояснює, що судовим рішенням у справі № 910/10909/23 встановлено факт прострочення Товариства щодо оплати виконаних робіт, а тому згідно із нормами статей 538, 613, 850, 851 ЦК України Комплекс мав право зупинити виконання робіт, відтак у спірних правовідносинах прострочення кредитора виключає можливість покладення негативних наслідків невиконання Договору на боржника. У зв`язку з цим наголошує, що Гарантія могла бути реалізована лише за наявності належного порушення Договору підрядником, а оскільки у даному випадку невиконання вказаного договору спричинене діями самого замовника, гарантійний випадок був відсутній, відповідно у Відповідача не виникло право на отримання коштів за Гарантією і отримані ним кошти є безпідставно набутими.
22. У цій частині звертає увагу, що у висновках про порушення Позивачем умов Договору суди попередніх інстанцій послалися на судові рішення у справах № 910/5614/23, № 910/718/23 і № 910/15382/23, чим фактично надали преюдиційне значення не фактам, а правовим висновкам із цих рішень, не здійснивши самостійної оцінки обставин саме цієї справи.
23. Скаржник також підкреслює, що у спірних правовідносинах форс-мажор виключав можливість вважати невиконання Договору порушенням з боку підрядника. Військова агресія рф безпосередньо вплинула на виконання цього договору, адже саме підприємство знаходиться у Миколаєві, а виробничі потужності та контрагенти зазнали впливу бойових дій. Позивач надав до матеріалів справи відповідні сертифікати ТПП та інші докази форс-мажору, однак суди їх оцінили формально. Більше того, апеляційний суд взагалі неправильно витлумачив наслідки несвоєчасного повідомлення сторони про наявність обставин непереборної сили. 
24. Окремо скаржник зауважує, що поведінка сторін цієї справи свідчила про фактичне припинення договірних відносин (повернення авансу; повернення проєктної документації; передача документації ОГТСУ; припинення фінансування; припинення будівництва) незалежно від відсутності формального документа про розірвання чи припинення Договору, однак суди попередніх інстанцій означеним обставинам належної уваги не надали.
Узагальнені доводи інших учасників справи
25. У відзиві Товариство заперечує проти доводів касаційної скарги, вказуючи, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Наголошує, що Комплекс не виконав обумовлені Договором роботи на суму 983 175 875, 31 грн та не завершив будівництво об`єкта, тому гарантійний випадок у спірних правовідносинах безумовно настав. Ці обставини вже неодноразово встановлені судовими рішеннями в інших справах між тими ж сторонами, а тому мають преюдиційне значення. В свою чергу, стверджуванні Позивачем обставини форс-мажору не доведені належним чином і в будь-якому випадку не усувають самого факту невиконання Договору. Таким чином, кошти за Гарантією отримані на чинній правовій підставі, відтак стаття 1212 ЦК України у даному випадку не застосовується. Касаційна скарга Позивача фактично зводиться до повторної спроби переглянути вже встановлені судами обставини та переоцінити докази, що в межі касаційного перегляду справи не входить. Висновки судів попередніх інстанцій у цій справі Відповідач вважає правомірними. У зв`язку з цим просить залишити касаційну скаргу без задоволення, оскаржені рішення і постанову - без змін.
26. Зі свого боку у поясненнях на касаційну скаргу Банк повідомляє, що він не є учасником спору щодо виконання Договору між Позивачем та Відповідачем. Зазначає, що Гарантія була безумовною та безвідкличною, тому після отримання належної вимоги Банк був зобов`язаний здійснити платіж. Він не мав права перевіряти обґрунтованість претензій АТ "Укртрансгаз" або встановлювати наявність чи відсутність порушення Договору іншою стороною. Усі процедури, передбачені гарантією, ЦК України та Положенням НБУ № 639, були дотримані. Правомірність дій Банку вже підтверджувалася судами в інших справах між цими ж учасниками. Просить прийняти надіслані пояснення та врахувати їх під час розгляду справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій
27. Касаційне провадження у цій справі Верховний Суд відкрив з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 287 ГПК України, про що 29.06.2026 постановив відповідну ухвалу. 
28. Згідно з частинами першою - другою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
30. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників Позивача (Орел О. В.), Відповідача (Дем`янова К. О., Ганченко М. О.) і Третьої особи (Шемет О. В.), дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань. 
31. Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
32. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).
33. Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
34. Стаття 560 ЦК України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
35. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.10.2020 у справі № 904/1156/19 вказала, що у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта. 
36. Згідно із статтею 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.
37. За змістом положень статей 561, 566 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.
38. Як вже зазначалося Банківську гарантію у спірних правовідносинах видано в забезпечення виконання зобов`язань за Договором, де Комплекс є принципалом, Товариство - бенефіціаром, а Банк - гарантом. Банківська гарантія є безвідкличною та безумовною. Строк дії Гарантії (з урахуванням змін № 2 від 10.09.2021) - до 30.12.2022 включно. Сума Гарантії - 112 402 500, 00 грн.
39. При цьому, п. 1.13 Договору гарантії визначено, що гарантійний випадок - отримання Банком від бенефіціара вимоги, за якою Банк зобов`язаний сплатити бенефіціару кошти у розмірі платежу, що не перевищує розміру, гарантованого гарантією.
40. Суди попередніх інстанцій встановили, що АТ "Укртрансгаз" звернулось до Банка з письмовою вимогою № 1001ВИХ-22-5022 від 26.12.2022 щодо настання гарантійного випадку та перерахування коштів за Банківською гарантією, в якій вимагало сплатити грошову суму в розмірі 111 665 664, 52 грн у зв`язку з порушенням Позивачем своїх зобов`язань за Договором. 
41. Наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 22329 від 02.01.2023 підтверджується факт виконання АТ "Укрексімбанк" вимог Товариства у повному обсязі. 
42. Відповідно до частини першої статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. 
43. При цьому відповідно до пункту 2 глави 4 розділу II Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 (далі - Положення НБУ № 639) одержана вимога/повідомлення бенефіціара або банку бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта (резидента) сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком - гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.
44. Отже, забезпечувальна функція банківської гарантії виявляється у відносинах між бенефіціаром та принципалом, а не між бенефіціаром та гарантом. Натомість у відносинах між бенефіціаром та гарантом виникає окреме грошове зобов`язання, незалежне від зобов`язання за участю бенефіціара та принципала. Тому гарант має сплатити грошову суму, якщо виконані саме умови гарантії. Втручатися у відносини між бенефіціаром та принципалом, зокрема вирішувати, чи виконав принципал грошове зобов`язання за договором між бенефіціаром та принципалом, а відтак і про те, чи припинене основне зобов`язання виконанням, гарант не вправі.
45. У постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що законодавчі положення про те, що гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, слід розуміти таким чином, що звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про сплату грошової суми у випадку, коли принципал не порушив основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням або з інших підстав, чи є недійсним) є правопорушенням. Водночас це правопорушення спрямоване проти принципала, а не проти гаранта, і воно не впливає на обов`язок гаранта по сплаті відповідної суми за гарантією.
46. Якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, то таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом частини першої статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" ЦК України.
47. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову, суди попередніх інстанцій правильно виснували, що встановленню у цій справі насамперед підлягали обставини сплати гарантом коштів на користь бенефіціара, а також відсутності достатньої правової підстави для набуття бенефіціаром цих коштів. 
48. Так, згідно приписів статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 ЦК України).
49. Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту
50. Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
51. Як вбачається з установлених обставин цієї справи, сторони узгодили, що загальний строк виконання робіт за Договором складає до 1 482 календарних днів з дати укладення цього договору (п. 5.1. Договору (в редакції Додаткової угоди № 3)). Ціна Договору складає 2 248 050 000, 00 грн, у тому числі ПДВ (п. 2.1. Договору).
52. Отже, враховуючи наведені умови Договору та приписи статті 253 ЦК України, підрядник (Позивач) був зобов`язаний виконати роботи за Договором в строк до 31.10.2022 (включно) (1 482 календарних днів з дати укладення Договору) на суму 2 248 050 000,00 грн.
53. В свою чергу за змістом п. 16.2. Договору (в редакції Додаткової угоди № 3) Договір є діючим до 30.12.2022, а в частині гарантійних зобов`язань та розрахунків - до повного виконання. 
54. Перевіряючи дотримання сторонами своїх зобов`язань за Договором, суди попередніх інстанцій з`ясували, що між АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" та АТ "Укртрансгаз" раніше вже виникали спори, що стосувалися правовідносин, пов`язаних з виконанням Договору, та які були предметом розгляду у інших господарських справах.
55. Так, у рішенні Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/5614/23 (розглядалися вимоги Комплексу до Товариства про визнання припиненими із 31.12.2022 зобов`язань сторін за Договором, крім зобов`язання з оплати та гарантії) зазначено таке: 
- в матеріалах справи відсутні докази завершення об`єкта будівництва, сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта відсутній, роботи виконані частково лише на суму 1 264 874 124,69 грн із загальної суми Договору 2 248 050,00 грн, що свідчить про не виконання позивачем зобов`язань за Договором на суму 983 175 875,31 грн;
- жодні угоди про розірвання Договору або про припинення зобов`язань за Договором між АТ "Укртрансгаз" і ДП "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" не укладались, у зв`язку із чим, твердження позивача про припинення зобов`язань за Договором, з огляду на закінчення строку дії Договору з 31.12.2022 є безпідставними та такими, що суперечать нормам матеріального права та усталеній практиці Верховного Суду;
- позивач та відповідач не заперечують, що вартість виконаних робіт за Договором становить 1 264 874 124, 69 грн, а вартість невиконаних робіт становить 983 175 875, 31 грн, що підтверджують наявні в матеріалах справи докази, тобто, за умови встановленого факту невиконання позивачем робіт за Договором (у повному обсязі), зобов`язання сторін не можуть бути припиненими з 31.12.2022 саме виконанням, проведеним належним чином.
56. Також у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі № 910/718/23 (розглядалися вимоги Комплексу до Товариства про визнання Банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню) зазначено таке: 
- наданими до справи документами підтверджуються обставини неналежного виконання позивачем умов Договору підряду. При цьому, вимоги відповідача до третьої особи (гаранта) відповідали всім умовам спірної Банківської гарантії.
57. Крім того, у рішенні Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі № 910/15382/23 (розглядалися вимоги Комплексу до Банку, за участю третіх осіб: АТ "Українська оборонна промисловість" та АТ "Укртрансгаз" про стягнення грошових коштів) зазначено таке:
- Графіком виконання Робіт (Додаток № 3 до Договору підряду у редакції додаткової угоди № 3 від 04.08.2021 до Договору) визначені етапи робіт та строк їх виконання: усі роботи мають бути виконані протягом 1482 календарних днів з дати укладення Договору, тобто до 31.10.2022; 
- станом на 01.11.2022 підрядник (АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект") не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором у повному обсязі, чим допустив прострочення своїх зобов`язань за договором.
58. Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
59. Верховний Суд неодноразово висновував, що преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (див. постанови Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 918/775/23, від 16.04.2024 у справі № 921/186/23, від 30.01.2024 у справі № 916/542/18).
60. Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Воно також сприяє додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (див. постанови Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 910/8641/21, від 16.05.2023 у справі № 910/17367/20).
61. Враховуючи приписи частини четвертої статті 75 ГПК України, а також наведені правові позиції Верховного Суду щодо їх правильного дотримання, висновки судів попередніх інстанцій про те, що обставини, встановлені рішеннями суду у справах № 910/5614/23, № 910/718/23 і № 910/15382/23, які набрали законної сили (не завершення підрядником будівництва об`єкта за Договором, виконання ним робіт лише частково на суму 1 264 874 124,69 грн із загальної суми Договору 2 248 050, 00 грн, не укладення сторонами угод про розірвання Договору або про припинення зобов`язань за ним), не підлягали доказуванню при розгляді даної справи, в якій беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлено ці обставини.
62. При цьому, з оскаржених рішення і постанови також вбачається, що за наслідками дослідження матеріалів цієї справи, суди окремо констатували відсутність підписаного сторонами акта готовності об`єкта до експлуатації, складеного у відповідності до вимог чинного законодавства, відсутність доказів введення об`єкта в експлуатацію та отримання сертифікату, що засвідчує закінчення будівництва об`єкта, що сторонами й не заперечувалося. 
63. Отже, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі матеріалів цієї справи, а також з урахуванням преюдиційних фактів, обставини (АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" передбачені Договором роботи на суму 983 175 875, 31 грн не виконало; документи, передбачені Договором, на зазначену суму не складались підрядником та не підписувались сторонами; в матеріалах справи відсутні докази досягнення мети робіт за Договором, зокрема, підписаний акт готовності об`єкта до експлуатації, складений у відповідності до вимог чинного законодавства) дали їм обґрунтовані підстави для висновку про порушення Позивачем своїх зобов`язань за Договором у спірних підрядних правовідносинах.
64. У цій частині колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що у висновках про порушення Позивачем умов Договору суди попередніх інстанцій надали преюдиційне значення не фактам, а правовим висновкам із рішень суду у справах № 910/5614/23, № 910/718/23 і № 910/15382/23, позаяк сам зміст оскаржених рішень свідчить про зворотне. Та обставина, що суди попередніх інстанцій разом із встановленими обставинами із вказаних рішень цитували також і висновки суду щодо них жодним чином не вплинула на правильність здійсненого ними застосування припису частини четвертої статті 75 ГПК України, адже в основу власних рішень суди поклали саме преюдиційні факти, а не їх правову оцінку. 
65. За цим, ніякої невідповідності між висновками (і діями) судів попередніх інстанцій у цій справі та висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15.10.2025 у справі № 925/833/23 та від 19.12.2025 у справі № 910/10365/15 немає. 
66. Щодо ж доводів касаційної скарги про те, що порушення АТ "Укртрансгаз" власних договірних обов`язків щодо своєчасної оплати виконаних робіт, повернення проєктної документації, повернення авансових платежів та інші дії замовника виключали можливість належного виконання Договору підрядником, а тому свідчили про відсутність гарантійного випадку та безпідставність отримання Відповідачем коштів за Банківською гарантією, то колегія суддів їх відхиляє з огляду на таке.
67. Відповідно до частин першої, третьої статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
68. За змістом частин першої, другої статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
69. Верховний Суд зауважує, що наведені норми регулюють наслідки порушення кредитором своїх обов`язків у конкретному зобов`язанні, однак не встановлюють презумпції того, що будь-яке порушення кредитором договору автоматично свідчить про відсутність порушення з боку боржника або про припинення забезпеченого зобов`язання.
70. Для застосування наслідків, передбачених статтями 538 та 613 ЦК України, необхідним є встановлення того, що саме поведінка кредитора створила неможливість виконання боржником відповідного обов`язку або перебувала у безпосередньому причинному зв`язку з невиконанням такого обов`язку.
71. Саме з огляду на зазначене Верховний Суд у справах, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, враховував конкретні обставини, пов`язані з впливом поведінки кредитора на можливість виконання договору боржником.
72. Так, у справі № 910/12671/21 Верховний Суд виходив із установленого судами факту невиконання замовником первісного зустрічного обов`язку щодо фінансування робіт, від якого безпосередньо залежала можливість виконання договору виконавцем.
73. У справі № 910/1102/20 судами було встановлено систематичне порушення покупцем обов`язку щодо оплати поставленого товару та безпосередній вплив такого порушення на можливість подальшого виконання постачальником своїх договірних обов`язків.
74. У справі № 910/7722/24 Верховний Суд досліджував правові наслідки невиконання замовником обов`язків щодо сприяння підряднику у виконанні робіт та можливість застосування останнім способів захисту, передбачених статтями 538, 613, 850, 851 ЦК України.
75. У справі № 910/9397/20 судами було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями замовника та неможливістю подальшого виконання робіт підрядником, що мало вирішальне значення для висновку про відсутність підстав для реалізації банківської гарантії.
76. Водночас у справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій таких обставин не встановили. 
77. Навпаки, як вони з`ясували, прострочення АТ "Укртрансгаз" оплати робіт за Договором стало підставою для стягнення з нього за судовим рішенням у справі № 910/10909/23 на користь АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" сум 3% річних та інфляційних втрат згідно з положеннями статті 625 ЦК України. У вказаній справі суд при розрахунку суми 3% річних установив, що прострочення Товариства з оплати робіт за Договором становило у період з 19.03.2022 до 27.03.2022 - 9 днів, з 28.03.2022 до 25.04.2022 - 29 днів, з 26.04.2022 до 03.05.2022 - 8 днів, з 04.05.2022 до 10.05.2022 - 7 днів, з 23.12.2022 до 26.12.2022 - 4 дні.
78. Таким чином, суди попередніх інстанцій обґрунтовано констатували, що у спірних правовідносинах прострочення грошового зобов`язання замовником не було підставою для відтермінування строків виконання робіт, узгоджених сторонами у Договорі. 
79. В свою чергу доводи Позивача про не забезпечення підрядника з боку замовника всім необхідним для виконання робіт спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судами попередніх інстанцій актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підписаними сторонами, які свідчать про часткове виконання АТ "НВКГ "Зоря" - "Машпроект" взятих на себе договірних зобов`язань щодо виконання всього обсягу робіт до 31.10.2022 (включно). При цьому, як підставно зауважили суди, таке часткове виконання робіт підрядником було б неможливе за відсутності факту передачі замовником підряднику документації відповідно до п. 8.2.3., 12.4.12. Договору та будівельного майданчика відповідно до п. 8.2.2, 12.4.6 цього правочину. 
80. За таких обставин аргументи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо правильного застосування положень статей 538, 613, 850, 851 ЦК України із постанов від 31.01.2023 у справі № 910/12671/21, від 29.07.2025 у справі № 910/7722/24, від 01.04.2021 у справі № 910/1102/20, від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20 є цілковито безпідставними. Відмінність ухвалених судових рішень у порівнюваних справах пов`язана з різними фактичними обставинами спорів, а не різним правозастосуванням, що наявність у даному випадку підстави касаційного оскарження, передбаченої у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України виключає.
81. Як вже зазначалося, розглядаючи цю справи суди попередніх інстанцій також встановили, що Акт обстеження об`єкту будівництва "Реконструкція компресорної станції Яготин" з визначенням обсягів робіт/заходів, необхідних для консервації обладнання, будівель та споруд на осінньо-зимовий період 2022-2023 рр. (до відновлення БМР) від 12.09.2022 не містить жодних підтверджень/рішень сторін про консервацію об`єкта будівництва та строк її дії. Поряд з цим, судовим рішенням у справі № 910/5614/23 встановлено, що Позивач і Відповідач не укладали жодних додаткових угод про розірвання Договору або про припинення зобов`язання за ним. 
82. Повернення підрядником будівельного майданчика та проектної документації та у подальшому передача замовником Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" будівельного майданчика та виконавчої документації були здійснені вже після закінчення строку виконання робіт за Договором та після закінчення строку його дії. 
83. Звідси аргументи скаржника про те, що сторони своїми конклюдентними діями продемонстрували домовленість щодо припинення зобов`язань за Договором є необґрунтованими, а з цих підстав посилання скаржника у цій частині на постанову Верховного Суду від 18.02.2026 у справі № 911/969/24 колегія суддів визнає декларативними. 
84. Суд касаційної інстанцій констатує, що доводи касаційної скарги у цій частині зводяться до висловлення незгоди з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій та є проханням про надання повторної оцінки зібраним у справі доказам. 
85. Однак скаржник не враховує, що суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).
86. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).
87. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (див. постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).
88. Враховуючи викладене, оскільки у даному спорі не встановлено обставин недійсності вимоги АТ "Укртрансгаз" про виплату гарантом грошової суми за Банківською гарантією, не встановлено обставин припинення зобов`язання за Договором чи інших підстав його відсутності, а Позивач при цьому не спростував факту порушення ним основного зобов`язання, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що у спірних правовідносинах Товариство отримало виплачені Банком грошові кошти за наявності правової підстави, а відтак позовні вимоги про стягнення з Відповідача цих коштів, а також похідних нарахувань в порядку положень статті 1212 ЦК України, не підлягали задоволенню.
89. Означені висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовим позиціям Верховного Суду із постанов від 16.04.2019 у справі № 910/6089/18 і від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20, адже фактичні обставини цієї справи не свідчать про те, що право Товариства на суму банківської гарантії перестало існувати на момент фактичного отримання коштів, а також що останнє у спірних правовідносинах діяло недобросовісно чи всупереч своїх попередній поведінці. 
90. Щодо ж цитованих скаржником правових висновків Верховного Суду із постанов від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 і від 10.12.2025 у справі № 916/4003/24 (щодо обставин непереборної сили), то вони є нерелевантними до спірних правовідносин цієї справи, оскільки в них не вирішувалося питання про наявність чи відсутність підстав для повернення принципалу коштів, виплачених бенефіціару за банківською гарантією в порядку статті 1212 ЦК України, а вирішувались питання можливості внесення змін до договору про закупівлю, внаслідок дії форс-мажорних обставин та істотної зміни обставин, а також наслідків форс-мажору для виконання кредитного грошового зобов`язання. 
91. Доводи ж Позивача про порушення місцевим судом порядку ухвалення судового рішення вже розглянуті та обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції. При цьому до постанови апеляційного господарського суду скаржник подібних зауважень не висловлює, а відтак з урахуванням положень частини другої статті 311 ГПК України, колегія суддів аналогічні аргументи оцінює критично. 
92. За таких обставин Верховний Суд вважає, що у цьому касаційному провадженні заявлені Комплексом підстави касаційного оскарження свого підтвердження не знайшли. Неправильного застосування чи порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права скаржник суду касаційної інстанції не довів. 
93. Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даної постанови є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
94. Учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
95. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 308 ГПК України). 
96. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
97. Враховуючи наведені положення закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у цій справі, колегія суддів Верховного Суду вирішила, що ухвалені у справі рішення і постанова відповідають проаналізованим правовим нормам, а тому зміні чи відміні не підлягають. Водночас подана Позивачем касаційна скарга є необґрунтованою і за цим залишається без задоволення. 
Судові витрати
98. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги судові витрати за її подання покладаються на скаржника.
За таких обставин, керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" залишити без задоволення. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 і рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 у справі № 910/10101/25 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.