19.08.2026 Справа № 188/1421/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря Дрозд В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» Ткаченко Ю.О. звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 18.12.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72383637 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11 500, 00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,5% в день (базова процентна ставка / фіксована). Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора XxIcO1HkR3, що був надісланий на вказану ним електронну адресу - Lenkadogina@gmail.com, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Окрім того, 18.01.2023 року, 19.01.2023 року, 22.01.2023 року, 24.01.2023 року та 25.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди до договору позики, відповідно до яких було пролонговано строк кредитування у загальній кількості на 9 днів, в результаті чого строк кредитування склав 39 днів. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання договору позики № 72383637 від 18.12.2022 року, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 11 500,00 грн. за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на банківську платіжну картку фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку юридичної особи (IBAN) на банківську платіжну картку фізичної особи технічно неможливий без використання платіжної системи, що підтверджується електронною платіжною інструкцією № c48bda89-3bdf-4f37-a8f2-3e8b6ade43f7 від 18.12.2022 року. 03.04.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року. 05.12.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року. Відповідно до реєстру прав вимог № 05/12/25 від 05.12.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» відступив ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 року, в тому числі до відповідача в сумі 45 172, 50 грн., з яких 11 500, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34 212, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед кредитодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що набуло право вимоги за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року на підставі договору факторингу. Відтак, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року в розмірі 45 712, 50 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500, 00 грн.
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28.05.2026 року справу за позовом ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.
Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.07.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.
17.07.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю або в частині, перевірити правильність розрахунку заборгованості та правомірність нарахування процентів після закінчення строку користування позикою, перевірити законність переходу права вимоги, за наявності правових підстав застосувати позовну давність та зменшити витрати на професійну правничу допомогу. 
21.07.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначила, що на підтвердження факту набуття позивачем права вимоги у даній справі до матеріалів позову долучено належні та допустимі докази, а саме: договір факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 року; витяг з реєстру прав вимог від 04.05.2023 року до договору факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 року; докази здійснення оплати за договором факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 року; договір факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 року; витяг з реєстру прав вимог від 05.12.2025 року до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 року; докази здійснення оплати за договором факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 року. Тому доводи відповідача про недоведеність переходу права вимоги вважає безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. В частині нарахування відсотків за договором позики вказала, що відсотки були нараховані відповідно до умов укладеного договору позики у сукупності з Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Посилаючись на дію військового стану, зазначила, що строки позовної давності позивачем не порушені. Також, вказала, що відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували понесення вказаних витрат або свідчили про їх надмірність, у зв`язку з чим підстави для зменшення розміру заявлених витрат відсутні. Посилаючись на викладене, просила позовні вимоги задовольнити. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує.
Відповідач до суду не з`явилася, у поданому до суду відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити за її відсутності. 
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 18.12.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72383637, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором XxIcO1HkR3, що був надісланий на зазначену відповідачем електронну адресу - Lenkadogina@gmail.com.
Відповідно до п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики.
Відповідно до п.п. 2, 2.1, 2.2, 2.3, 4, договору позики, сума позики 11 500, 00 грн.
Строк позики/строк договору - 30 днів.
Базова процентна ставка/день 2,50% (фіксована).
Дата надання позики 18.12.2022 року; дата повернення позики (останній день) 17.01.2023 року; знижена процентна ставка/день 1 %; процентна ставка за понадстрокове користування позики за день 2,70%; пеня 2,70% день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95%; орієнтовна загальна вартість позики 14 950, 00 грн. 
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
18.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 8484637 до договору позики № 72383637, за умовами якої сторони домовились продовжити строк позики (строк договору) 33 днів, тобто до 20.01.2023 року. Додаткова угода підписана електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора електронного підпису XMdCkjwRld, що був надісланий на вказану нею електронну адресу Lenkadogina@gmail.com.
19.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 8490257 до договору позики № 72383637, за умовами якої сторони домовились продовжити строк позики (строк договору) 35 днів, тобто до 22.01.2023 року. Додаткова угода підписана електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора електронного підпису Ok6D7vQplb, що був надісланий на вказану нею електронну адресу Lenkadogina@gmail.com.
22.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 8511205 до договору позики № 72383637, за умовами якої сторони домовились продовжити строк позики (строк договору) 37 днів, тобто до 24.01.2023 року. Додаткова угода підписана електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора електронного підпису 5Fy7nGOSBr, що був надісланий на вказану нею електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 8526110 до договору позики № 72383637, за умовами якої сторони домовились продовжити строк позики (строк договору) 38 днів, тобто до 25.01.2023 року. Додаткова угода підписана електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора електронного підпису FPjmDLQU3g, що був надісланий на вказану нею електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 8533240 до договору позики № 72383637, за умовами якої сторони домовились продовжити строк позики (строк договору) 39 днів, тобто до 26.01.2023 року. Додаткова угода підписана електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора електронного підпису XMqNu2yс4g, що був надісланий на вказану нею електронну адресу Lenkadogina@gmail.com.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджує, що ОСОБА_1 , ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні таких договорів: № 72383637, одноразовий ідентифікатор XxIcO1HkR3, час відправки ідентифікатора позичальнику 18.12.2022 15:01:21, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор Lenkadogina@gmail.com; № 8484637, одноразовий ідентифікатор XMdCkjwRld, час відправки ідентифікатора позичальнику 18.01.2023 23:05:08, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор Lenkadogina@gmail.com; № 8490257, одноразовий ідентифікатор Ok6D7vQplb, час відправки ідентифікатора позичальнику 19.01.2023 20:09:44, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор Lenkadogina@gmail.com; № 8511205, одноразовий ідентифікатор 5Fy7nGOSBr, час відправки ідентифікатора позичальнику 22.01.2023 21:21:13, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор Lenkadogina@gmail.com; № 85266110, одноразовий ідентифікатор FPjmDLQU3g, час відправки ідентифікатора позичальнику 24.01.2023 22:00:49, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор Lenkadogina@gmail.com; № 8533240, одноразовий ідентифікатор XMqNu2yс4g, час відправки ідентифікатора позичальнику 25.01.2023 23:22:58, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор Lenkadogina@gmail.com.
Згідно листа № 05/12/25-21218 від 05.12.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції № c48bda89-3bdf-4f37-a8f2-3e8b6ade43f7 на виконання умов договору позики № 72383637 перераховано кошти за посередництвом платіжної установи.
Згідно довідки № КД-000106626/ТНПП від 12.01.2026 року ТОВ «ФК Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 18.12.2022 року, сума 11 500,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , отримувач: ОСОБА_1 , номер платежу № c48bda89-3bdf-4f37-a8f2-3e8b6ade43f7. Оскільки, ТОВ «ФК Фінекспрес» не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.
Крім того, отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжною інструкцією № c48bda89-3bdf-4f37-a8f2-3e8b6ade43f7 (відправник - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», сума - 11 500, 00 грн., дата здійснення операції - 18.12.2022 року, отримувач - платіжний інструмент НОМЕР_1 .
03.04.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладений договір факторингу № 033-030423 за умовами якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року, про що свідчить договір факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 року та витяг з реєстру прав вимоги № 04/05/23 до договору факторингу № 033-030423 від 03.04.2023 року.
05.12.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 05/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до п.п. 2.1.3 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимог відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 05/12/25 від 05.12.2025 року до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року в сумі 45 712,50 грн., з яких: 11 500, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 212, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором позики за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 04.05.2023 року становить 45 712,50 грн., з яких: 11 500, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 212, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також з даного розрахунку встановлено, що відповідач в рахунок погашення заборгованості за договором позики здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 2 587, 50 грн. (18.01.2023 - 862, 50 грн., 19.01.2023 - 575, 00 грн., 22.01.2023 - 575, 00 грн., 24.01.2023 - 287, 50 грн., 25.01.2023 - 287, 50).
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року наданого позивачем, заборгованість за вказаним договором не погашена, залишок заборгованості складає 45 712,50 грн., з яких: 11 500, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 212, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.
Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договір позики вважається безпроцентним, якщо:
1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;
2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Як вбачається з договорів факторингу, а також витягів з реєстру боржників до договорів факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача.
Доводи відповідача про необхідність перевірки правомірності переходу прав вимоги до позивача не заслуговують на увагу, оскільки факт переходу до позивача права вимоги підтверджується послідовним ланцюгом факторингу, що і не спростовано відповідачем. 
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору позики між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення за договором позики № 72383637 від 18.12.2023 року, суд зауважує, що з розрахунку заборгованості за вказаним договором, долученого позивачем, вбачається, що заборгованість за відсотками нарахована за період з 18.12.2022 року по 26.04.2023 року у загальному розмірі 34 212, 50 грн.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц.
У постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Так, судом встановлено, що відповідачем та позивачем у вказаному договорі позики та укладених до нього додаткових угод погоджено строк кредитування - 39 днів, тобто до 26.01.2023 року.
Разом із тим, згідно розрахунку заборгованості, долученого позивачем, вбачається, що відсотки за користування кредитом зі строком кредитування до 26.01.2023 року продовжували незаконно нараховуватися після закінчення строку основного зобов`язання.
При цьому неповернення кредиту у визначений договором строк, в цьому випадку після спливу строку кредитування 26.01.2023 року, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань.
Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Разом з тим, за умовами укладеного між сторонами договору позики та додаткових угод до нього позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 26.01.2023 року, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак у цій справі таких позовних вимог позивачем не заявлено, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії договору позики з урахування укладених до нього додаткових умов. 
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії договору позики № 72383637 від 18.12.2022 року та додаткових угод до нього, тобто після 26.01.2023 року є безпідставними та задоволенню не підлягають, про що є слушними і доводи відповідача.
Тож розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року становить 8 625, 00 грн., з урахування сплачених відповідачем сум (862, 50 грн. +575, 00 грн. + 575, 00 грн. + 287,50 грн. + 287, 50 грн. = 2587, 50). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, та таким, що обумовлений та погоджений сторонами в договорі позики та додаткових угодах до нього, які недійсними в передбаченому законом порядку не визнані та відповідали діючому на момент їх укладення законодавству.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними, доказів, які б спростовували розмір заборгованості за таким договором відповідач суду не надала, право вимоги за вказаними договором перейшло до позивача, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року підлягають задоволенню в розмірі 20 125, 00 грн.
Відтак, враховуючи викладене, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.
Щодо заявленого відповідачем спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне. 
Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Крім того, протягом існування спірних правовідносин в Україні діяв п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України згідно якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Законом України № 4434-ІХ, який набрав чинності 04 вересня 2025 року, пункт 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України виключено.
Отже, карантин в Україні згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» діяв в період з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, а воєнний стан внаслідок збройної агресії РФ триває дотепер з 24 лютого 2022 року.
Відтак, з урахуванням продовження перебігу позовної давності на строк дії карантину з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року та її зупинення на період дії воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 04 вересня 2025 року, на момент звернення ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до суду з позовом 12 травня 2026 року встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності не сплив та не може вважатися пропущеним.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до висунутих позовних вимог в цій справі.
Інші доводи відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують встановлені обставини та висновки суду.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4 500, 00 грн. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу суду надав: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579938008.1 відповідно до якої платник - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», отримувач: ОСОБА_2 , призначення платежу - оплата за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги №4-ДІЛ від 30.12.2025 року; витяг з акту № 4-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, з описом та вартістю наданих послуг, згідно яких загальна вартість послуг з надання правової допомоги за виконані роботи складає 4 500, 00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно статті 137 ЦПК України, зважаючи на предмет позову, його ціну, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500, 00 грн. є завищеними, які не відповідають критерію розумності, неспівмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.
За таких обставин, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу частково від заявленої суми, зокрема на суму 3 000, 00 грн., як таку, що є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача та яка є найбільш справедливою, виходячи з конкретних обставин справи. 
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1 172, 12 грн., виходячи з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 20 125, 00 грн.) * 2 662, 40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 45 712, 50 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 172, 12 грн.
Керуючись ст. 11, 207, 526, 610, 611, 612, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76, 81, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором позики № 72383637 від 18.12.2022 року у розмірі 20 125 (двадцять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судовий збір у розмірі 1 172 (одна тисяча сто сімдесят дві) гривні 12 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, оф. 40/3).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя І.Ю. Котлярова