ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/4448/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання акту перевірки сімейного стану військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 від 12 січня 2026 року, яким не підтверджено здійснення постійного догляду ОСОБА_1 через інших членів сім`ї, які зобов`язані здійснювати догляд за ОСОБА_2 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно здійснити перевірку сімейного стану військовослужбовця та видати акт перевірки сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , яким підтвердити факт необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю, ОСОБА_2 , за формою, що встановлена додатком 23 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 170 від 10 квітня 2009 року. 
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що підставою звернення до суду стало те, що відповідачем під час складання акту перевірки сімейного стану військовослужбовця не повністю дослідженні всі підстави, які стали зверненням позивача щодо звільнення з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на його безпідставність та необґрунтованість, вказуючи, що згідно акту від 12.01.2026 року встановлено, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявні особи першого і другого ступеня споріднення, а саме – донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно документів, наданих до рапорту, зазначені особи вказують про неможливість та небажання здійснювати догляд за зазначеною особою, що не є поважною причиною для нездійснення догляду за власним родичем. При цьому позивачем не було додано жодного документа, який би реально, поза розумним сумнівом, підтверджував факт неможливості здійснювати догляд за ОСОБА_2 відповідними родичами, які були виявлені уповноваженими особами ТЦК та СП при виконанні покладених на них функцій.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
27 березня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 ОСОБА_1 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. 
У процесі проходження військової служби у ОСОБА_1 виникли обставини сімейного характеру, які об`єктивно унеможливлюють подальше виконання ним військового обов`язку, а саме необхідність здійснення постійного стороннього догляду за матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом першої «Б» групи з 05 березня 2025 року безстроково та у зв`язку з істотним погіршенням її стану здоров`я не може самостійно забезпечувати свої основні життєві потреби.
У зв`язку з сукупністю тяжких, прогресуючих захворювань рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 251/25/1912/В від 07 квітня 2025 року (номер рішення 251/25/1912/Р) ОСОБА_2 було встановлено інвалідність першої «Б» підгрупи безстроково, із чітким зазначенням потреби у постійному сторонньому догляді, що також відображено та підтверджується висновком ЛКК № 115 від 25.02.2025 року, висновком про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 115 від 25.02.2025 року та висновком про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду № 683 від 29.12.2025 року.
Відповідно до п.5.1.1 та 5.1.2 Рекомендацій експертної команди, здатність ОСОБА_2 до самообслуговування та самостійного пересування обмежена у вираженому та серйозному/значному ступені, що унеможливлює її самостійне проживання без сторонньої допомоги.
ОСОБА_1 реалізуючи свої законне право та розуміючи те, що після смерті батька ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2024 року, виданим Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, актовий запис № 315, мати залишилась сама та на даний час потребує його допомоги, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 з відповідним рапортом, у якому просив провести перевірку сімейного стану з метою звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 14 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та за результатами якої надати акт перевірки сімейного стану.
До вищезазначеного рапорту було додано: належним чином завірену копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 , належним чином завірену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , належним чином завірену копію військового квитка ОСОБА_1 , належним чином завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , належним чином завірену копію Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00053523025 від 10.09.2025 року, належним чином завірену копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 , належним чином завірену копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 , належним чином завірену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , належним чином завірену копію Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_2 , належним чином завірену копію Рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 251/25/1912/І, належним чином завірену копію Висновку ЛКК № 115, виданого КНП «Решетилівська центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області» від 25.02.2025 року, належним чином завірену копію Висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної допомоги з догляду на непрофесійній основі № 115, виданого КНП «Решетилівська центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області» від 25.02.2025 року, належним чином завірену копію Висновку про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду № 683, виданого КНП «Решетилівська центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області» від 29.12.2025 року, належним чином завірену копію афідевіту від 15.09.2025 року, належним чином завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , належним чином завірену копію паспорту громадянина України ОСОБА_7 , належним чином завірену копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_7 , належним чином завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 , належним чином завірену копію копія Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00053522037 від 10.09.2025 року, належним чином завірену копію нотаріально посвідченої заяви гр. ОСОБА_7 від 22.09.2025 року, належним чином завірену копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , належним чином завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , належним чином завірену копію паспорту громадянина України ОСОБА_10 , належним чином завірену копію картки платника податків ОСОБА_10 , належним чином завірену копію довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_10 , належним чином завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , належним чином завірену копію Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00054120917 від 11.10.2025 року, належним чином завірену копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , належним чином завірену копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , належним чином завірену копію довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_6 № 1553 від 17.06.2025 року, належним чином завірену копію довідки, виданої КП «ЖЕО № 2» № 2737 від 12.11.2025 року, належним чином завірену копію нотаріально посвідченої заяви гр. ОСОБА_10 від 27.09.2025 року, належним чином завірену копію паспорту громадянина України ОСОБА_4 , належним чином завірену копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_4 , належним чином завірену копію Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_4 , належним чином завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , належним чином завірену копію Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00054154716 від 14.10.2025 року, належним чином завірену копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , належним чином завірену копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , належним чином завірену копію довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області № 01.6-03/92 від 16.12.2025 року, належним чином завірену копію нотаріально посвідченої заяви гр. ОСОБА_4 від 22.09.2025 року, належним чином завірену копію довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Решетилівською міською радою № 01.6-03/177 від 03.11.2025 року, письмові пояснення гр. ОСОБА_1 .
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 довгий час не отримував відповіді на свій рапорт я була змушена 02 лютого 2026 року відправити до ІНФОРМАЦІЯ_8 адвокатський запит № 101, у якому я просила надати відповідь на питання: чи розглянуто рапорт ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 )? Якщо так, прошу надати належним чином завірену копію відповіді. Якщо ні, повідомити причини не розгляду.
Відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_8 № 12/244 від 18.02.2026 року було повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 рапорт ОСОБА_1 був розглянутий. Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 12.01.2026 року був відправлений засобами СЕДО 13.01.2026 року у військову частину НОМЕР_1 , в якій проходить службу ОСОБА_1 та в якості додатків було додано копію акту перевірки сімейного стану військовослужбовця від 12.01.2026 року та копію супровідного листа від 13.01.2026 року № 1740/292.
Так, відповідно до Акту перевірки сімейного стану військовослужбовця від 12.01.2026 року у ході перевірки, за допомогою Державного реєстру актів цивільного стану громадян було виявлено наявність осіб першого і другого ступеня споріднення. Інші документи крім зазначених вище не надавалися. Встановлено: факт необхідності здійснення постійного догляду – не підтверджено.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).
Частини 1 - 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на момент подачі позовної заяви до суду.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України. Дія даного Указу також була неодноразово продовжена.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).
Відповідно до п.11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:
здійснюють взяття громадян України на військовий облік призовників;
розподіляють призовників під час їх взяття на військовий облік призовників і направлення для проходження базової військової служби за видами (родами сил і військ) Збройних Сил, іншими військовими формуваннями;
організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час відбору кандидатів для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, військової служби за контрактом;
беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) комісій з питань направлення для проходження базової військової служби, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві;
сприяють організації комісіями з питань направлення для проходження базової військової служби проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників;
здійснюють формування команд призовників для організованого їх відправлення на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя;
організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів;
оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних;
сприяють особам, звільненим з військової служби, у своєчасному проведенні оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо їх право на пенсію, допомогу або пільги пов`язане з установленням інвалідності;
надають допомогу в розшуку документів, необхідних для призначення Міноборони одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів;
сприяють особам, звільненим з військової служби, а також членам їх сімей в оформленні документів для надання визначених законодавством пільг та допомог;
видають в установленому порядку особам, які перебувають у запасі або відставці, посвідчення та інші документи для отримання передбачених законодавством пільг;
беруть участь у похованні, а у разі відсутності на відповідній території військових частин і гарнізонів організовують поховання військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які померли (загинули) під час проходження відповідно військової служби або зборів, та згідно із законодавством інших осіб, які померли (загинули);
ведуть облік та повідомляють в установленому порядку сім`ям або родичам про смерть (загибель) військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, і про тих, що пропали безвісти, а також потрапили в полон в особливий період, надають таким сім`ям соціально-психологічну допомогу;
повідомляють протягом двох робочих днів з дня отримання зазначеної інформації в установленому порядку структурному підрозділу, на який покладено функції з питань ветеранської політики, районним, районним у мм. Києві та Севастополі держадміністраціям (військовим адміністраціям), виконавчим органам міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурний підрозділ з питань ветеранської політики) про смерть (загибель) військовослужбовця, зокрема з числа ветеранів війни, за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) із зазначенням інформації про його сім`ю або родичів (під час відповідного інформування дані про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) не зазначаються);
перевіряють за зверненням командира військової частини або за заявою родичів (за наявності підстав) сімейний стан військовослужбовця;
забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони;
надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони;
направляють здобувачів вищої освіти до навчальних військових частин для проходження практичної підготовки базової загальновійськової підготовки відповідно до списків, наданих керівниками закладів вищої освіти, що розташовані на території відповідальності районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
після взяття на військовий облік особи з числа ветеранів війни (за її згоди) повідомляють протягом п`яти робочих днів з дати взяття на такий облік в установленому порядку структурному підрозділу з питань ветеранської політики про таку особу за адресою її задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) (під час відповідного інформування дані про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи не зазначаються).
Відповідно до п. 14.30. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 170 від 10 квітня 2009 року керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, протягом одного календарного дня після одержання заяви військовослужбовця або запиту від військової частини про перевірку сімейного стану військовослужбовця призначає комісію.
Комісія з перевірки сімейного стану військовослужбовця утворюється при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки у такому складі:
голова комісії - заступник керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
члени комісії - представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки (не менше трьох осіб).
Під час своєї роботи комісія з перевірки сімейного стану військовослужбовця:
вивчає отримані заяву (запит) та підтвердні документи;
відвідує задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування особи, за якою військовослужбовець здійснює або здійснюватиме постійний догляд;
перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших членів сім`ї, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляд за особою, зазначеною у заяві або запиті, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за такою особою;
використовує відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну;
за потреби, готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання необхідної інформації або використовує інформацію з публічних електронних ресурсів.
Комісія зобов`язана провести перевірку сімейного стану військовослужбовця та особи, за якою військовослужбовець здійснює або здійснюватиме постійний догляд протягом десяти календарних днів з дати надходження заяви або запиту, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запит до органів державної влади, інших державних органів.
За результатами перевірки комісія складає акт перевірки сімейного стану військовослужбовця за формою, визначеною у додатку 23 до цієї Інструкції, який не пізніше п`яти календарних днів з дати його складання надсилає командиру (начальнику) військової частини, який надіслав запит, а також військовослужбовцю.
28 квітня 2025 року були прийняті зміни до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджені Наказом Міністерства оборони України від 28 квітня 2025 року № 274 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 10 червня 2025 року № 895/44301, які набрали законної сили лише 15 липня 2025 року.
Додатком 23 зазначеного нормативно-правового акту і була встановлена оновлена форма Акту перевірки сімейного стану військовослужбовця, у якому є спеціальна графа «Перевірку проведено за адресою» та запропоновано законодавцем чіткий висновок за результатами проведеної перевірки, а саме відповідний відділ ТЦК та СП має фіксувати наступне: «в ході перевірки виявлено (короткі відомості про інших членів сім`ї, які зобов`язані здійснювати / можуть здійснювати або здійснюють постійний догляд, задеклароване/зареєстроване місце їх проживання (перебування). У разі не здійснення постійного догляду за членом сім`ї, за яким вони зобов`язані здійснювати постійний догляд вказати причини не здійснення такого догляду або у разі відсутності інших членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд — вказати про це). 
Установлено (факт здійснення / необхідність здійснення постійного догляду підтверджено / не підтверджено).»
З огляду на викладене новою формою Акту перевірки сімейного стану військовослужбовця чітко зазначено, який висновок може прийняти відповідний відділ територіального центру комплектування та соціальної підтримки за результатом проведеної перевірки сімейного стану військовослужбовця.
Крім того, зі слів ОСОБА_2 , комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 не було відвідано її задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування. Така бездіяльність є грубим порушенням вимог вищезазначеної Інструкції, оскільки унеможливлює повне, всебічне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Більше того, зазначене позбавляє ОСОБА_2 права на належний та гідний догляд, зважаючи на те, що вона перебуває у вкрай тяжкому стані здоров`я та не здатна самостійно виконувати елементарні функції повсякденного життя.
У зв`язку з тим, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 не було здійснено виїзд за задекларованим/зареєстрованим місцем проживанням/перебуванням ОСОБА_2 , не були належним чином з`ясовані та враховані фактичні обставини її сімейного стану, зокрема те, що 27 квітня 1991 року ОСОБА_11 , яка є донькою ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_9 і з цього часу почала проживати окремо за адресою: с. Онищенки, Полтавський район, Полтавська область. ІНФОРМАЦІЯ_11 у них народилась донька – ОСОБА_12 , а ІНФОРМАЦІЯ_12 народився син – ОСОБА_4 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_9 помер і станом на сьогоднішній день ОСОБА_7 (донька ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 (онук ОСОБА_2 ), ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_4 ) та ОСОБА_14 (син ОСОБА_4 ) проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .
Більше того, 22 вересня 2025 року гр. ОСОБА_7 було нотаріально посвідчено заяву, у якій вона повідомила, що не має можливості та бажання забезпечити постійний догляд за мамою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , інвалідом І групи, у зв`язку з тим, що проживає далеко від неї та не має можливості постійно знаходитися з нею.
24 вересня 2016 року ОСОБА_12 (онука ОСОБА_2 ) уклала шлюб із ОСОБА_15 та почала проживати разом із ним за адресою: АДРЕСА_3 . У шлюбі у них народилась донька – ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_15 . Станом на сьогоднішній день ОСОБА_15 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_6 Національної гвардії України з 20.07.2022 року по теперішній час, що підтверджується довідкою № 1553 від 17.06.2025 року. Таким чином, станом на сьогоднішній день ОСОБА_10 самостійно здійснює догляд за донькою – ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . Станом на сьогоднішній день ОСОБА_10 (онука ОСОБА_2 ), ОСОБА_15 (чоловік ОСОБА_10 ) та ОСОБА_16 (донька ОСОБА_10 ) проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 .
Більше того, 27 вересня 2025 року гр. ОСОБА_10 було нотаріально посвідчено заяву, у якій вона повідомила, що не має можливості та бажання забезпечити постійний догляд за бабусею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , інвалідом І групи, у зв`язку з тим, що вона проживає далеко від неї та не має можливості постійно знаходитися з нею.
27 червня 2020 року ОСОБА_4 (онук ОСОБА_2 ) уклав шлюб із ОСОБА_17 і вони почали проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . У шлюбі у них народився син – ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_17 . Тож станом на сьогоднішній день ОСОБА_7 (донька ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 (онук ОСОБА_2 ), ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_4 ) та ОСОБА_14 (син ОСОБА_4 ) проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .
Більше того, 22 вересня 2025 року гр. ОСОБА_4 було нотаріально посвідчено заяву, у якій повідомив, що не має можливості та бажання забезпечити постійний догляд за бабусею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , інвалідом І групи, у зв`язку з тим, що він проживає далеко від неї та не має можливості постійно знаходитися з нею.
Відповідно до наданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 2 (дві) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вище викладене підтверджується і нотаріально посвідченим афідевітом відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ; паспорт НОМЕР_11 , виданий 15.02.1996 року Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській обл.), проживає за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н., с. Шилівка, заявила до відома всіх, кого це стосується, зокрема для будь-яких ТЦК та СП на території України, про те, що вона, будучи особою, яка потребує постійного стороннього догляду, згідно висновку ЛКК № 115, виданого 25.02.2025 року Комунальним некомерційним підприємством «Решетилівська центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області», у зв`язку з чим догляд за нею здійснює, її син – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ; паспорт НОМЕР_12 , виданий 29.11.2001 року Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області), проживає за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Шилівка, на постійній основі здійснює догляд за нею та забезпечує її життєдіяльність за її особистим бажанням та на виконання обов`язків, передбачених чинним законодавством України, зокрема, положеннями Сімейного кодексу України. Її донька, ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_4 , ОСОБА_10 проживають окремо від неї та не мають змоги та бажання здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .
Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати та сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).
Враховуючи вищенаведене, оскільки донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно не проживають з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не пов`язані спільним побутом та проживають окремо від неї, то вони не вважаються членом сім`ї ОСОБА_2 та не можуть здійснювати постійний догляд за нею.
Отже, висновок про факт необхідності здійснення постійного догляду – не підтверджено є необґрунтованим, формальним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки інші особи першого і другого ступеня споріднення об`єктивно позбавлені як юридичної, так і фактичної можливості здійснювати такий догляд з огляду на окреме проживання та догляд за малолітніми дітьми, що УНЕМОЖЛИВЛЮЄ ЩОДЕННЕ ТА ПОСТІЙНЕ ПЕРЕБУВАННЯ З ОСОБА_18 , ЯКА ЗА СТАНОМ ЗДОРОВ`Я ПОТРЕБУЄ БЕЗПЕРЕРВНОЇ СТОРОННЬОЇ ДОПОМОГИ.
Крім того, ухвалюючи рішення, суд має враховувати, що звільнення з військової служби близьких родичів осіб з інвалідністю пов`язана з особливими потребами щодо сторонньої підтримки або обмеженими можливостями самої особи з інвалідністю, яка обумовлена станом здоров`я. І коли йдеться про інтереси осіб з інвалідністю, то держава має певні міжнародні зобов`язання з цих питань.
Конвенція ООН про права осіб з інвалідністю передбачає зобов`язання держави з вжиття заходів до захисту таких осіб від дискримінації. Це стосується будь-якої з можливих форм дискримінації - як прямої, так і непрямої. Відповідні положення також відображені у статті 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», згідно якої особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист..
Загроза дискримінації осіб з інвалідністю походить від вразливого становища, коли такі особи через певний стан (стійкий розлад функцій організму) не можуть самостійно реалізувати ті чи інші власні потреби і потребують сторонньої допомоги.
Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» визначено, що непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. 
Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Згідно абзацу 13 пункту 3 частини 12 Закону №2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до підпункту 2 пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами здійснюється командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Згідно пункту 223 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
Наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року №170 затверджено Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція №170), якою визначено механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення №1153/2008.
Додатком 19 до Інструкції №170 визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема, відповідно до підпункту 26 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції №170 при поданні до звільнення з військової служби за підставами через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: 26) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я: документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами); один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або 
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022, №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення про ТЦК).
Згідно абзацу 17 пункту 11 Положення про ТЦК районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення перевіряють за зверненням командира військової частини або за заявою родичів (за наявності підстав) сімейний стан військовослужбовця.
Також, відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи оцінку діям відповідача, суд приходить до висновку, що суб`єкт владних повноважень, яким є ІНФОРМАЦІЯ_19 , при реалізації своїх повноважень зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
При цьому «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані «прямі повноваження», так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб`єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) - так звані «похідні повноваження», «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби».
Аналізуючи наведене, слід прийти до висновку, що кожний суб`єкт владних повноважень, має свою предметну компетенцію, і поза межами нею він не може вчиняти дії, оскільки це буде перевищенням повноважень.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до правової природи та усталеної судової практики суб`єкт владних повноважень при реалізації своїх владних управлінських функцій може вчиняти наступні делікти: ухвалити протиправне рішення; вчинити протиправні дії; та допустити протиправну бездіяльність.
При цьому під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто, мова йде про протиправну пасивність з боку суб`єкта владних повноважень.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання акту перевірки сімейного стану військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 від 12 січня 2026 року, яким не підтверджено здійснення постійного догляду ОСОБА_1 через інших членів сім?ї, які зобов?язані здійснювати догляд за ОСОБА_2 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно здійснити перевірку сімейного стану військовослужбовця та видати акт перевірки сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , яким підтвердити факт необхідності здійснення постійного догляду за матір?ю, ОСОБА_2 , за формою, що встановлена додатком 23 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 170 від 10 квітня 2009 року.
Стянути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1331,20 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Г.В. Костенко