Справа № 369/10522/24
Провадження № 2/369/1530/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І. О.,
за участю секретаря Крикуна І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №369/10522/24 за позовом ТОВ «ЧЕРЕМШИНА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року представник позивача ТОВ «Черемшина 2012» - адвокат Лисов Єгор Михайлович звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ЧЕРЕМШИНА 2012» та ОСОБА_1 було укладено договір на оренду ліжко-місць в гуртожитку №708 від 06 січня 2023 року (далі – Договір №1) та Договір на оренду ліжко-місць в гуртожитку №708 від 29 грудня 2023 року (далі – Договір №2). 
На підставі Договору №1 Відповідач орендував 3 (три) ліжко-місця у кімнаті № НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 06 січня 2023 року по 28 грудня 2023 року. Відповідно до п. 16 Договору №1 строк його дії визначений до 31 грудня 2023 року, однак фактично користування за цим договором припинилося 28 грудня 2023 року, оскільки з 29 грудня 2023 року розпочався строк оренди за Договором №2 згідно з п.16 Договору №2.
29 грудня 2023 року між сторонами укладено Договір №2, відповідно до п. 16 якого сторони погодили, що договір діє з моменту його підписання до 31 грудня 2024 року. Таким чином, строк оренди за Договором №2 почався в день його підписання 29 грудня 2023 року і триває станом на дату подачі позову.
Відповідно до п.1 Договорів №1 та №2 ТОВ «Черемшина 2012» передає, а Відповідач приймає у строкове платне користування 3 (три) ліжко-місця для проживання Відповідача та/або членів його родини у приміщенні/кімнаті № НОМЕР_1 , що знаходиться у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно з п. 4 Договорів щомісячна орендна плата розраховується виходячи з ціни оренди, вказаної у п.3 Договорів, та фактичної кількості орендованих ліжко-місць з п.1 Договорів, та перераховується орендарем на поточний банківський рахунок ТОВ «Черемшина 2012» зазначений у Договорі, один раз на місяць не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць, у національній валюті України.
Відповідно до п.3 Договору №1 ціна оренди за користування одним ліжко-місцем в гуртожитку складає 1520,00 грн за один календарний місяць і включає в себе компенсацію витрат на оплату комунальних послуг, фактичних витрат на утримання гуртожитку, прибудинкової території та обладнання, у зв`язку з чим розмір щомісячної орендної плати складав 4560,00 грн (3 ліжко-місця ? 1520,00 грн) і має сплачуватися щомісячно до 15 числа поточного місяця протягом строку оренди за Договору №1 до грудня 2034 року включно.
Після завершення строку оренди за Договором №1 розмір щомісячної орендної плати був змінений. Згідно з Договором №2 розмір щомісячної орендної плати встановлений на рівні 5070,00. (3 ліжко-місця х 1690,00 грн). і має сплачуватися щомісячно до 15 числа поточного місяця.
Таким чином, у період з січня 2023 року по грудень 2023 року Відповідач зобов`язана була сплачувати Позивачу 4560,00 грн щомісячно, а з січня 2024 року по нині Відповідач має сплачувати по 5070,00 грн, щомісячно.
Відповідно до п. 4 Договорів щомісячна орендна плата сплачується орендарем без направлення йому рахунків, актів виконаних робіт чи будь-яких інших документів з боку ТОВ «Черемшина 2012».
Позивач зазначає, що правовідносини з оренди 3 (трьох) ліжко-місць в кімнаті № НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами існували і в попередні періоди, зокрема між сторонами укладалися договори оренди ліжко-місць від 01 березня 2018 року розмір орендної плати становив 2715,00 грн за оренду 3 л\м., від 29 грудня 2018 року розмір орендної плати становив 3330,00 грн за оренду 3 л\м., від 09 січня 2020 року розмір орендної плати становив 4050,00 грн за оренду 3 л\м., від 31 грудня 2020 року розмір орендної плати становив 4050,00 грн за оренду 3 л\м. та від 07 грудня 2021 року розмір орендної плати становив 4560,00 грн за оренду 3 л\м.
Крім того, 16 березня 2018 року між сторонами укладено договір №1 про реструктуризацію заборгованості по оренді ліжко-місць у гуртожитку, яким сторони підтвердили наявність у Відповідача заборгованості у розмірі 17344,00 грн, що виникла за попередніми договорами оренди.
Позивач зазначає, що за період з 16 березня 2018 року по 18 червня 2024 року Відповідач, була зобов`язана сплатити сукупно 320 539,00 грн. враховуючи заборгованість по Договору про реструктуризацію боргу. Однак, за весь вказаний період з 16 березня 2018 року по 18 червня 2024 року Відповідач сплатила всього 253 230,00 грн.
Оскільки Відповідач сплачувала орендні платежі хаотично та з порушенням строків оплати, більшість сплачених Відповідачем коштів за вказаний період березня 2018 року по 18 червня 2024 року, зокрема, сплачених у 2023-2024 років були зараховані в погашення заборгованості за Договором про реструктуризацію боргу та раніше укладеними договорами за 2017-2020 роки.
Згідно з оборотно-сальдовою відомістю наданими Позивачем, за період з 16 березня 2018 року по 18 червня 2024 року Відповідач повинна була сплатити 320 539,00 грн, однак фактично сплатила лише 253 230,00 грн. Отже, заборгованість Відповідача перед Позивачем склала 67 309,00 грн.
Враховуючи те, що щомісячна орендна плата за Договором №1 становить 4560,00 грн, а за Договором №2 - 5070,00 грн, заборгованість Відповідача станом на 18 червня 2024 року в розмірі 67309,00 грн сформувалася за останні 15 місяців та складається з: заборгованості за квітень 2023 року в розмірі 409,00 грн; заборгованості за період з травня по грудень 2023 року в розмірі 4560,00 грн за кожен місяць; а також заборгованості за період з січня 2021 року по червень 2024 року в розмірі 5070,00 грн за кожен місяць.
На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість у розмірі 81 344,31 грн. яка складається з: суми основного боргу - 67 309,00 грн., пені у розмірі 11 536,98 грн., 3-х відсотків річних – 1 086,17 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 402,16 грн., а також судових витрат у розмірі 2 500,00 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №1714 від 24 жовтня 2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24 жовтня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 25 жовтня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила. Відзиву на позовну заяву не подала, причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини дійшов до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Судом встановлено, що між ТОВ «ЧЕРЕМШИНА 2012» та ОСОБА_1 було укладено договір на оренду ліжко-місць в гуртожитку №708 від 06 січня 2023 року (далі – Договір №1) та договір на оренду ліжко-місць в гуртожитку №708 від 29 грудня 2023 року (далі – Договір №2).
Відповідно до п. 1 Договору №1 Позивач передає, а Відповідач приймає у строкове платне користування 3 л/м для особистого проживання та членів родини в приміщенні/кімнаті АДРЕСА_2 .
Пунктом 3 Договору №1 визначено, що ціна оренди за користування 1 (одним) ліжко-місцем в Гуртожитку на момент підписання цього Договору складає 1520,00 грн. за один календарний місяць та включає у себе компенсацію витрат на оплату комунальних послуг, фактичних витрат на утримання Гуртожитку, прибудинкової території та обладнання.
Пунктом 4 Договору №1 визначено, що щомісячна орендна плата розраховується, виходячи із ціни оренди, вказаної у п.3 Договору, та фактичної кількості орендованих ліжко-місць, згідно п.1 Договору, та перераховується Орендарем на поточний банківський рахунок Орендодавця, зазначений у п. 18 Договору, один раз на місяць, не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць, в національній валюті України.
У разі порушення строків розрахунків за Договором Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом усього періоду прострочення зобов`язання, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ст. 625 ЦК України на суму заборгованості нараховуються інфляційні втрати та 3 % річних від суми боргу за весь період прострочення.
Відповідно до вимог п. 8.2 Договору №1 Відповідач повинна своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, у строк визначений п. 4 Договору.
Пунктом 16 Договору №1 визначено, що Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 року. Дія цього Договору та строк оренди ліжко-місць не може бути продовжено автоматично, а вважається припиненим останнім днем строку дії Договору.
Пунктом 16 Договору №2 визначено, що Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2024 року.
Пунктом 3 Договору №2 визначено, що ціна оренди за користування 1 (одним) ліжко-місцем в Гуртожитку на момент підписання цього Договору складає 1690,00 грн. за один календарний місяць та включає у себе компенсацію витрат на оплату комунальних послуг, фактичних витрат на утримання Гуртожитку, прибудинкової території та обладнання.
В іншій частині умови Договору не змінились та співвідносяться з умовами Договору №1 від 06 січня 2023 року.
Таким чином, у період з січня 2023 року по грудень 2023 року Відповідач була зобов`язана сплачувати 4560,00 грн щомісячно (3 x 1520 грн. = 4560,00 грн), а з січня 2024 року 5070,00 грн щомісячно ( 3 x 1690,00 грн. = 5070,00 грн). 
Крім того, правовідносини між сторонами існували і в попередні періоди, зокрема між ТОВ «Черемшина 2012» та ОСОБА_1 укладалися договори оренди ліжко-місць у гуртожитку, а саме: від 01 березня 2018 року, відповідно до якого розмір орендної плати становив 2715,00 грн за оренду 3 ліжко-місць; від 29 грудня 2018 року, яким розмір орендної плати визначено у сумі 3330,00 грн за оренду 3 ліжко-місць; від 09 січня 2020 року - 4050,00 грн за оренду 3 ліжко-місць; від 31 грудня 2020 року - 4050,00 грн за оренду 3 ліжко-місць; а також від 07 грудня 2021 року, яким розмір орендної плати становив 4560,00 грн за оренду 3 ліжко-місць. 
Зазначені обставини свідчать про тривалий характер договірних відносин між сторонами та систематичне користування Відповідачем орендованими ліжко-місцями.
16 березня 2018 року між сторонами укладено договір №1 про реструктуризацію заборгованості по оренді ліжко-місць у гуртожитку, яким підтверджено наявність у Відповідача заборгованості у розмірі 17 344,00 грн.
На підтвердження факту здійснення Відповідачем оплати за користування л/м у Гуртожитку Позивачем надано оборотно-сальдову відомість ТОВ «Черемшина 2012» від 18 червня 2024 року по оплаті ОСОБА_1 за Договорами №708 на оренду ліжко-місць в гуртожитку від 01 березня 2018 року, 29 грудня 2018 року, 09 січня 2020 року, 31 грудня 2020 року, 07 грудня 2021 року, 06 січня 2023 року, 29 грудня 2023 року по оренді 3 (трьох) ліжко-місць в кімнаті АДРЕСА_2 .
З вказаної відомості вбачається, що за період з 16 березня 2018 року по 18 червня 2024 року Відповідач сплатила 253 230,00 грн, тоді як загальна сума нарахувань становила 303 195,00 грн, а з урахуванням заборгованості у розмірі 17344,00 грн., підтвердженої договором №1 про реструктуризацію заборгованості по оренді ліжко-місць у гуртожитку від 16 березня 2018 року становить 320 539,00 грн, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 67 309,00 грн.
Отже, судом встановлено, що станом на 18 червня 2024 року заборгованість Відповідача перед ТОВ «Черемшина 2012» за договорами оренди ліжко-місць у гуртожитку становить 67 309,00 грн.
Крім того, з таблиці заборгованості зі сплати щомісячної орендної плати з нарахованими на заборгованість пенею, 3% річних та інфляційних втрат від 19 червня 2024 року вбачається, що заборгованість Відповідача у розмірі 81344,31 грн. утворилася внаслідок несплати орендної плати за період з квітня 2023 року по червень 2024 року, з нарахуванням передбачених договором пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно із частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У частинах 1, 5, 6 ст. 762 ЦК України вказано, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Відповідачем будь-яких доказів щодо наявності обставин за які вона не відповідає, які б заважали їй користуватись орендованим майном у період з березня 2018 року по червень 2024 року не надано та доводи позивача не спростовано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за Договорами №1 та №2 оренди ліжко-місць у гуртожитку № НОМЕР_1 підлягає задоволенню в розмірі 67 309,00 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3 % річних та пені суд зазначає таке.
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Правовідношення, в якому у відповідача (орендаря) виникло зобов`язання повернути позивачу (орендодавцю) суму оплати за договором оренди нежитлового приміщення (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ст. 762 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.
Частина 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц висловила правову позицію, що положеннями ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 19.07.2018 року у справі № 910/9734/17 - оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
У постанові Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі № 910/9947/15 зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Як вбачається з таблиці заборгованості, наданою позивачем до позовної заяві, відповідачу за час прострочення виконання зобов`язання нараховано інфляційні втрати у розмірі 1402,16 грн., 3 % річних у розмірі 1086,17 грн., пеню в розмірі 11536,98 грн.
Розрахунки складені позивачем суд враховує як належні, а відповідачем не було подано жодних заперечень чи доказів, які б спростували ці розрахунки.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 11-13, 81, 141, 178, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «ЧЕРЕМШИНА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» заборгованість з орендної плати у загальному розмірі 81344 (вісімдесят одна тисяча триста сорок чотири) грн. 31 коп., яка складається з суми основного боргу - 67309,00 грн., втрат від інфляції - 1402,16 грн., 3% річних - 1086,17 грн., пені - 11536,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» судовий збір у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», код ЄДРПОУ: 38379858, адреса місцезнаходження: 08133, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Освіти, буд. 5.
Інформація про відповідача:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя:          Інна ФІНАГЕЄВА