Справа № 185/9911/26
Провадження № 3/185/2902/26
П О С Т А Н О В А
іменем України

23 липня 2026 року м.Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
Чернявська І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП,
установив:
До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ВБА№ 167584 від 09.01.2026).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВБА№ 167584 від 09.01.2026, встановлено, що 09.06.2026 о 12:20 год, ОСОБА_1 знаходячись в торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила торгівлю 
2-х пачок цигарок марки «Прима Люкс» блакитна, без ліцензії та без будь-яких дозвільних документів, які надають право ведення вказаної господарської діяльності, повторно протягом року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату та час проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причини не явки суд не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.
Так, згідно з диспозицією ч. 2 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.
У переданому на розгляд суду протоколі не долучено докази на підтвердження відсутності дозвільних документів на здійснення господарської діяльності, як і не долучено докази того, що особа не має статусу фізичної особи-підприємця та не отримувала ліцензію на провадження господарської діяльності.
Також суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма Закону порушена.
Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретну статтю Закону України, яку порушила ОСОБА_1 .
Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.
При цьому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою та другою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.
Відмінною від зазначеного є об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, та нормативних актів, якими визначено порядок ліцензування, міститься у статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015. Зокрема, ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95, з наступними змінами.
Відповідно ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95, з наступними змінами, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не надано доказів систематичності дій особи (тобто три і більше), у відношенні якої складено протокол, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності та наявність мети отримання прибутку.
Також, не вказано, протягом якого часу ОСОБА_1 здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер).
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є зареєстрованим як суб`єкт господарювання, який самостійно здійснює господарську діяльність, зареєстрований відповідно до закону як підприємець, тобто відомостей які б свідчили, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП, що виключає в її діях наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Виходячи із викладеного суд вважає, що підстав для оцінки діяльності ОСОБА_1 як систематичної, з метою одержання прибутку, тобто, господарської в розумінні ст.ст. 3, 42 ГК немає, оскільки належних та допустимих доказів цих обставин суду не надано.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 164, 256, 278, 280 КУпАП, суддя 
ухвалив:
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 164 КУпАП – закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вилучені речі, відповідно до квитанції № 395 від 09.06.2026 року, повернути за належністю власнику.
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          І. Г. Чернявська