ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026  м.Дніпро справа №904/3324/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач)
суддів: Демчини Т.Ю., Кошлі А.О.
з секретарем судового засідання Кахикало А.С.
за участю представників сторін:
від апелянта Тропін В.В., адвокат,
від відповідача Тищенко Т.А., адвокат
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 (суддя Назаренко Н.Г.) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний», м.Дніпро
до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», м. Дніпро
про визнання недійсним та скасування рішення комісії
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовної заяви.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» (далі - позивач, ТОВ «Управбуд «Західний») звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - відповідач, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі»), у якій просило визнати недійсним та скасувати рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке оформлене протоколом №3 від 22.05.2025 засідання комісії з розгляду акту про порушення договірних умов №83 від 14.04.2025 щодо ТОВ «Управбуд «Західний», та визнати недійсним та скасувати рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке оформлене протоколом №4 від 22.05.2025 засідання комісії з розгляду акту про порушення договірних умов №84 від 14.04.2025 щодо ТОВ «Управбуд «Західний».
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю законних підстав для винесення відповідачем оскаржуваних рішень, оскільки позивачем не порушувались підпункти 12-14 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ та Договірні умови, а Акти про порушення договірних умов від 14.04.2025 №83 та №84 та Акти про недопуск від 14.04.2025 не встановлюють та не підтверджені фактичними обставинами та доказами.
25.08.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну предмету спору, в якій він просить врахувати при подальшому розгляді справи №904/3324/25 зміну предмета позову та наступну редакцію позовних вимог:
визнати частково недійним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке оформлене Протоколом №21 від 19.08.2025 засідання комісії з розгляду Акту про порушення договірних умов №83 від 14.04.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВБУД «ЗАХІДНИЙ», у частині пунктів 2, 3, 4 Протоколу №21 від 19.08.2025;
визнати частково недійним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке оформлене Протоколом №22 від 19.08.2025 засідання комісії з розгляду Акту про порушення договірних умов №84 від 14.04.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВБУД «ЗАХІДНИЙ», у частині пунктів 2, 3, 4 Протоколу №22 від 19.08.2025.
Заява обґрунтована скасуванням відповідачем Протоколів №3 та №4 від 22.05.2025 та винесення рішень, що оформлені Протоколами №21 та №22 від 19.08.2025, у зв`язку з чим, на думку позивача, є процесуальні підстави для подання позивачем заяви про зміну предмета позову та заміни одних позовних вимог іншими.
За доводами позивача оскаржувані рішення прийняті з порушенням Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки акти, на підставі прийнятих відповідачем рішень не відповідають правовим нормам законодавства та порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний», який не є споживачем електричної енергії, а є управлінською компанією, яка надає послуги співвласникам багатоквартирних будинків, тому не зобов`язаний проводити оплату електричної енергії, яку споживають співвласники цих будинків. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання недійсним та скасування рішення комісії відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як управитель багатоквартирних житлових будинків, які зазначені у актах про порушення договірних умов №83 та №84 від 14.04.2025, відповідно до пункту 14 статті 1, пункту 1 частини 1 статті 5, пунктів 1, 2, 6 частини 4 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 9, 13 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712, пункту 8 Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, є відповідальним за технічний стан, обслуговування, ремонт внутрішньобудинкових електричних мереж та за правомірне користування електроенергією в місцях загального користування, зобов`язаний укладати договір про постачання електричної енергії та договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, отримує з мешканців житлових будинків плату за електропостачання місць загального користування, а тому є споживачем електричної енергії у розумінні пункту 84 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 1.1.2 ПРРЕЕ.
Суд першої інстанції встановив, що між публічним акціонерним товариством «Дніпрообленерго» та позивачем укладений договір про постачання електричної енергії №25931-00 від 21.12.2016 на об`єкти: вул. Волинська, 3, вул. Данили Галицького, 45, 51, 55, вул. Зелена, 1, 2, а також з поданням заяв-приєднання позивач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії щодо житлових будинків: вул. Артеківська, 13, вул. Данили Галицького, 1, 3, 23, 46, 48, вул. Караваєва, 58, вул. Новоорловська, 11, вул. Павла Усенка, 23-А. Із застосуванням пунктів 2, 4, 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 суд дійшов висновку, що договір про постачання електричної енергії №25931-00 від 21.12.2016 з 01.01.2019 (дата початку функціонування нового ринку електричної енергії в Україні) припинив свою дію, а щодо об`єктів, зазначених у цьому договорі, вважається укладеним договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на умовах (технічних даних), зазначених у договорі про постачання.
Суд першої інстанції визнав акти про порушення договірних умов №83 та №84 від 14.04.2025 такими, що складені у порядку, який передбачений пунктом 8.9 договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, встановив, що наявні у матеріалах справи відеозаписи є достатнім і належним доказом відмови директора позивача Жук А. Є. надати представникам оператора системи розподілу доступ до електроустановок житлових будинків для здійснення їх відключення та доказом відмови від підпису актів про недопуск від 14.04.2025, що відповідає вимогам пункту 6.2.7 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №311 (далі - ККОЕЕ).
Визнав здійснений відповідачем розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, яка спожита позивачем у період з 01.08.2023 до 14.04.2025 таким, що відповідає пункту 24 додатку 4 «Порядок розрахунків» до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та пункту 8.6.9 ККОЕЕ, оскільки позивач не надавав відповідачу звітів про покази приладів обліку в кінці кожного розрахункового періоду, у зв`язку з чим обсяг спожитої електроенергії правомірно визначений розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання, а після отримання відповідачем фактичних показників приладів обліку 31.07.2025 обсяг та вартість електроенергії був відкоригований шляхом зменшення у протоколах №21 та №22 від 19.08.2025.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
12.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026, у якій просить скасувати рішення у справі та ухвалити нове рішення яким: визнати частково недійсним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке оформлене Протоколом №21 від 19.08.2025 засідання комісії з розгляду Акту про порушення договірних умов №83 від 14.04.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний», у частині пунктів 2, 3, 4 Протоколу №21 від 19.08.2025; визнати частково недійсним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», оформлене Протоколом №22 від 19.08.2025 засідання комісії з розгляду Акту про порушення договірних умов №84 від 14.04.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний», у частині пунктів 2, 3, 4 Протоколу №22 від 19.08.2025.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції встановлені обставини, які фактично не доведені, та невірно застосовані норми матеріального права, оскільки суд безпідставно встановив, що позивач приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії одразу з поданням заяви-приєднання, тоді як у матеріалах справи відсутні паспорти точок розподілу, узгоджені сторонами акти розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, інші додатки до договору, які мають бути оформлені сторонами за взаємною згодою, чим порушено пункти 2.1.3, 2.1.5, 2.1.11, 2.1.12, 2.2.1 ПРРЕЕ та пункти 5, 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність спірних правовідносин без належного дослідження та оцінки всіх обставин справи, безпідставно застосувавши до обставин цієї справи преюдицію судових рішень у справах №904/5209/23, №904/5206/23, №904/5203/23, №904/5772/24 та постанови у справі №904/1678/25, оскільки предметом доказування у цій справі є факт споживання електроенергії саме за конкретними точками комерційного обліку (ЕІС-кодами), кожна з яких є окремим об`єктом правовідносин, а судове рішення не може встановлювати універсальний статус суб`єкта на майбутнє.
На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно, за відсутності належних та допустимих доказів, встановив факт правомірності виконання відповідачем заявки постачальника на відключення від електропостачання об`єктів позивача, оскільки відповідач не довів наявність технічної можливості відключення електроустановок 14.04.2025 (відсутність нарядів або оперативного завдання, посвідчень про перевірку знань, документів на підтвердження груп з електробезпеки у представників оператора системи розподілу відповідно до характеру робіт).
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність складення актів про недопуск від 14.04.2025 №83 та №84 та похідних від них актів про порушення договірних умов, оскільки вони складені не у встановленій формі, без участі незаінтересованих осіб, безпосередньо в офісному приміщенні позивача без виїзду до житлових будинків, а наявні відеоматеріали не підтверджують факт відсутності доступу до вузлів обліку чи засобів вимірювальної техніки, а лише факт перебування представників відповідача в офісному приміщенні позивача.
Апелянт посилається на неналежність рішень комісії оператора системи розподілу, як правової підстави для нарахувань у зв`язку з порушенням строку їх розгляду, які встановлені пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ (60 календарних днів з дня складення акту), оскільки протоколи №21 та №22 прийняті 19.08.2025, тобто зі спливом 120 календарних днів з дня складення актів про порушення договірних умов від 14.04.2025, а також з огляду на неправильну кваліфікацію заявлених відповідачем вимог, які за своєю правовою природою є вимогами про відшкодування збитків, а не стягненням заборгованості за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим відповідач повинен був довести повний склад цивільного правопорушення - протиправність поведінки, шкоду, причинний зв`язок та вину.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 без змін, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на позивача.
Відповідач, з посиланням на частину 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що доводи апеляційної скарги про відсутність паспортів точок розподілу та інших додатків до договору, як підстави для визнання договору неукладеним, про діяльність на території Дніпропетровської області оператора системи розподілу приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія», про порушення відповідачем норм Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів та Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, про порушення строку розгляду актів, встановленого пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ, не наводилися позивачем у заяві про зміну предмета позову від 25.08.2025, за результатами розгляду якої ухвалено оскаржуване рішення, не досліджувалися судом першої інстанції та не можуть бути предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.
Щодо наявності договірних відносин відповідач зазначає, що на всі житлові будинки, які зазначені у актах про порушення договірних умов №83 та №84, наявні укладені договір про постачання електричної енергії №25931-00 від 21.12.2016 та публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, що підтверджується підписаними директором позивача Жук А.Є. заявами-приєднаннями, додатками до договору про постачання електричної енергії (додаток 1а, додаток 10 «Загальна схема електропостачання», додаток 2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»), актами технічних перевірок та актами встановлення (заміни) засобів обліку за період з 2017 до 2023 рік, підписаними представниками позивача, а також протоколом №104 від 02.07.2024 засідання комісії Дніпровського розрахункового центру, які підписані директором позивача Жук А.Є., якою визнано обсяг спожитої електричної енергії за період з 01.08.2023 до 31.05.2024.
Відповідач наполягає на тому, що позивач як управитель багатоквартирних житлових будинків, на підставі пункту 7 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», пункту 1 частини 1 статті 5, пунктів 1, 2, 6 частини 4 статті 8, частини 1 статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 9, 13 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, пунктів 3, 8 Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обов`язкового переліку робіт (послуг), затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 №190, є відповідальним за технічний стан внутрішньобудинкових електричних мереж та зобов`язаний укладати договори про постачання та розподіл електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, а тому є споживачем електричної енергії у розумінні чинного законодавства про електроенергетику.
Відповідач зазначає, що обсяг електричної енергії, яка спожита позивачем без договору про постачання електричної енергії за період з 01.08.2023 до 14.04.2025, визначений на підставі пункту 24 додатку 4 «Порядок розрахунків» до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання, оскільки позивач не виконував умови договору щодо надання показів приладів обліку в кінці кожного розрахункового періоду, а після самостійного зняття відповідачем фактичних показників приладів обліку 31.07.2025 обсяг та вартість електричної енергії перерахована у протоколах №21 та №22 від 19.08.2025, що спростовує доводи апелянта про завищення вартості спожитої електричної енергії.
Щодо актів про недопуск та актів про порушення договірних умов відповідач зазначає, що форма таких актів визначена умовами пункту 8.9 договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та не потребує участі незаінтересованих осіб, а наявний у матеріалах справи відеозапис підтверджує відмову директора позивача Жук А.Є. від підписання актів про недопуск, що відповідає вимогам пункту 6.2.7 ККОЕЕ, згідно з яким відсутність згоди представника споживача на підпис акту про недопуск повинна бути підтверджена підписом незаінтересованої особи або відеозйомкою факту відсутності доступу.
Щодо доводу апелянта про сплив 60-денного строку розгляду актів відповідач зазначає, що акти про порушення договірних умов не є актами про порушення ПРРЕЕ у розумінні пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, форма яких визначена додатком 9 до ПРРЕЕ, у зв`язку з чим установлений пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ 60-денний строк розгляду до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, а обсяг електричної енергії, пред`явлений позивачу до оплати, визначений на підставі показів приладів обліку позивача, а не за формулою, яка передбачена для визначення обсягу недорахованої (безоблікової) електроенергії.
Щодо кваліфікації заявлених вимог відповідач, з посиланням на постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.11.2025 у справі №904/1553/23, зазначає, що заявлена до сплати вартість електричної енергії, яка спожита без договору про постачання електричної енергії, є платою за фактично спожиту електроенергію, яка визначена умовами пункту 26 додатку 4 «Порядок розрахунків» до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, та не підлягає перекваліфікації судом на збитки, що потребують доведення повного складу цивільного правопорушення.
Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач), судді: Демчина Т.Ю., Кошля А.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026, витребувано матеріали справи №904/3324/25 з Господарського суду Дніпропетровської області. 
23.02.2026 на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 надійшли матеріали справи №904/3324/25.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 призначено у судовому засіданні 08.04.2026 о 15 год 30 хв.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2026 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 відкласти, призначено судове засідання 03.06.2026 о 14 год 30 хв.
03.06.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
Позивач є управителем житлових будинків у м. Дніпро по вул.Волинська, 3, вул.Данили Галицького, 45, буд. 51, буд.55, вул.Зелена, 1, вул.Зелена, 2, вул.Артеківська, буд. 13, вул.Данили Галицького, 1, буд.3, буд.46, буд.48, вул.Повітрофлотська, буд.7, вул.Караваєва, буд.58, вул.Данили Галицького, 23, вул.Новорловська, буд.11, вул.Павла Усенка, буд. 23А.
У матеріалах справи відсутня копія договору на постачання електричної енергії позивачу, проте за наявними у справі доказами, апеляційний суд дійшов до висновку, про наявність договірних відносин між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги». Так, у матеріалах справи містяться лист №400032/DNEP від 24.07.2024 (Т.1а.с.241-244), та №51514/DNEP (Т.1а.с.245-250) від 13.09.2024, у якому товариство посилаючись на додаток 4 до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, просить припинити електропостачання споживачів, у яких виникла заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію, перелік яких зазначено у Реєстрі, який долучений до цього листа. У згаданому реєстрі під номером 39 та 90 відповідно міститься Товариство з обмеженою відповідальністю «Управбуд Західний» із переліком особових рахунків та ЕІС-кодів розподілу, які відповідають тим точкам розподілу, які знаходяться у будинках, управителем яких є позивач.
Відповідно до положень законодавства про електроенергетику оператор системи розподілу не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, які визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії. ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника (пункт 11.5.12 Кодексу систем розподілу). Отже, отримавши вимогу ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про припинення розподілу електричної енергії ТОВ «Управбуд Західний», відповідач зобов`язаний її виконувати. Твердження позивача про відсутність договору про постачання електроенергії, який укладений між ним та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» спростовується відсутністю будь-яких дій, які б свідчили про те, що такий договір відсутній, зокрема, з`ясування обставин відсутності такої заборгованості. 
Судом також встановлено, що публічний Договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії між позивачем і відповідачем укладений на житлові будинки: 
1. Будинок 13 по вул.Артеківська (ЕІС-код 62Z0020378478416). Укладення договору підтверджується копією заяви-приєднання ТОВ «Управбуд Західний» до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на цей житловий будинок, довідкою про режим роботи споживача, акт про відмову від складання Акту екологічної, аварійної, технологічної, технологічної броні, відомостями про обсяги очікуваного споживання електроенергії. 
2. По вулиці Данили Галицького, будинок №1 (ЕІС-код 62Z4136200438462), будинок №3 (ЕІС-код 62Z9014412806896), будинок №46 (ЕІС-код 62Z4005685345817), будинок №48 (ЕІС-код 62Z5324689799269), вул. Повітрофлотська, буд. 7, вул. Караваєва, буд. 58 (ЕІС-код 62Z8331020872059). Укладення договору підтверджується копією заяви приєднання ТОВ «Управбуд Західний» до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на ці житлові будинки з переліком об`єктів та точок комерційного обліку Споживача. 
3. По вулиці Данили Галицького, буд. 23 (ЕІС-код 62Z1504640703075), вул.Новорловська, буд. 11 (ЕІС-код 62Z5322894047408 (освітлення другий під`їзд), 62Z2433219646775 (освітлення четвертий під`їзд), 62Z4271285392743 (освітлення третій під`їзд), 62Z1096090031991 (освітлення перший під`їзд)), вул. Павла Усенка, буд. 23А (ЕІС-код 62Z2821462766657). Укладення договору підтверджується копією заяви приєднання ТОВ «Управбуд Західний» до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на ці житлові будинки з переліком об`єктів Споживача. 
Усі додатки та заяви-приєднання до публічного договору підписані директором ТОВ «Управбуд Західний» Жук А. Є. та скріплені печаткою підприємства.
14.04.2025 о 10 год. 40 хв. та о 10 год. 45 хв. представниками оператора системи розподілу - Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», інженерами Філіповим І.В., Тюменцевою Р.М. та Біжко О.О. були складені такі документи: акт про недопуск №83 та акт про порушення договірних умов №83 (о 10 год. 40 хв.) та акт про недопуск №84 та акт про порушення договірних умов №84 (о 10 год. 45 хв.).
Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю «УПРАВБУД «ЗАХІДНИЙ» лист від 16.04.2025 №17847/1001 (т.1, а.с. 68), у якому зазначено, що відповідачем встановлено факт порушення підпунктів 12-14 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі – «ПРРЕЕ»), умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та повідомило про складення відносно УПРАВБУД «ЗАХІДНИЙ» Актів про порушення договірних умов від 14.04.2025 №83, №84 (далі – «Акти про порушення договірних умов»). У листі відповідач повідомив позивача, що 22.05.2025 о 14:00 призначено засідання комісії Дніпровського розрахункового центру для розгляду Актів про порушення договірних умов.
Відповідач не погодився з фактом порушення, тому 16.05.2025 надав відповідачу заперечення від 15.05.2025 про безпідставність та протиправність складення Актів про порушення договірних умов.
22.05.2025 директорка «УПРАВБУД «ЗАХІДНИЙ» Жук А.Є. була присутня у засідання комісії Дніпровського розрахункового центру з розгляду Актів про порушення договірних умов.
За результатом засідання комісії Дніпровського розрахункового центру з розгляду Актів про порушення договірних умов відповідачем прийнято рішення, які оформлено:
1) Протоколом №3 від 22.05.2025 засідання комісії з розгляду Акту про порушення договірних умов №83 від 14.04.2025, у якому зазначено, що період розрахунку визначається з моменту припинення дії або не укладення Споживачем договору про постачання електричної енергії та до моменту його укладення або з дати відключення, яка зазначена в заявці Електропостачальника (у разі не можливості, з незалежних від Оператора системи розподілу причин, що підтверджені документально здійснити відключення) до повного припинення постачання електричної енергії Споживачу, що зафіксовано відповідним актом-претензією або до відкликання заявки Електропостачальником.
Відповідно, період розрахунку визначено за наступними ЕІС - кодами: ЕІС-код 62Z0020378478416 з 01.10.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z9904425204864 з 01.12.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z4136200438462 з 01.08.2023 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z9014412806896 з 01.08.2023 до 31.03.2025, ЕІС-код 62Z1504640703075 з 01.03.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z5869998867115 з 01.08.2023 до 15.11.2023, ЕІС-код 62Z5324689799269 з 01.10.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z4237341966547 з 01.02.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z6256857824005 з 01.02.2024 до 14.04.2025.
Обсяг розподіленої електричної енергії Споживачу розрахувати виходячи з дозволеної (договірної) потужності струмоприймачів Споживача та кількості годин і днів використання таких струмоприймачів, визначених Договором. 
Обсяг розподіленої електричної енергії становить – 242 173,44 кВт*год.
Вартість розподіленої електроенергії визначити за ціною закупівлі електричної енергії Оператором системи розподілу на втрати електричної енергії в мережах на балансуючому ринку у відповідному розрахунковому періоді та з урахуванням вартості послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача за тарифом (ціною) на послугу з розподілу електричної енергії та з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії. Вартість розподіленої електроенергії становить – 2 346 879 грн 03 коп.
2) Протоколом №4 від 22.05.2025 засідання комісії з розгляду Акту про порушення договірних умов №83 від 14.04.2025, у якому зазначено, що період розрахунку визначити з моменту припинення дії або не укладення Споживачем договору про постачання електричної енергії та до моменту його укладення або з дати відключення, яка зазначена в заявці Електропостачальника (у разі не можливості, з незалежних від Оператора системи розподілу причин, що підтверджені документально здійснити відключення) до повного припиненняпостачання електричної енергії Споживачу, що зафіксовано відповідним актом-претензією або до відкликання заявки Електропостачальником.
Отже, період розрахунку визначено за наступними ЕІС - кодами: ЕІС-код 62Z9442369945477 з 01.02.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z9991594371298 з 01.02.2025 до 14.04.2025, ЕІС-код 62Z0920783199139 з 01.10.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 6 62Z2689570900276 з 01.10.2024 до 14.04.2025, ЕІС-код 662Z8331020872059 з 01.10.2023 до 03.01.2024, ЕІС-код 62Z5322894047408 з 01.12.2023 до 31.05.2024, ЕІС-код 62Z2433219646775 з 01.09.2023 до 03.01.2024, ЕІС-код 62Z4271285392743 з 01.12.2023 до 03.01.2024, ЕІС-код 62Z1096090031991 з 01.12.2023 до 03.01.2024, ЕІС-код 62Z2821462766657 з 01.10.2024 до 14.04.2025, 
Обсяг розподіленої електричної енергії Споживачу розрахувати виходячи з дозволеної (договірної) потужності струмоприймачів Споживача та кількості годин і днів використання таких струмоприймачів Споживача. Обсяг розподіленої електричної енергії становить – 94 744,56 кВт*год.
Вартість розподіленої електроенергії визначити за ціною закупівлі електричноїенергії Оператором системи розподілу на втрати електричної енергії в мережах на балансуючому ринку у відповідному розрахунковому періоді та з урахуванням вартості послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача за тарифом (ціною) на послугу з розподілу електричної енергії та з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії. 
Вартість розподіленої електроенергії становить – 943 546 грн 25 коп.
На підставі зазначених вище рішень відповідач склав та надав позивачу Претензію №3 від 22.05.2025 (до Акту про порушення договірних умов №83 від 14.04.2025 та Протоколу №3 від 22.05.2025) та Претензію №4 від 22.05.2025 (до Акту про порушення договірних умов №84 від 14.04.2025 та Протоколу №4 від 22.05.2025), рахунки на оплату визначених спірними Протоколами сум та Акти про недопуск від 13.07.2023, 20.09.2023, 08.02.2024, 01.10.2024, 14.11.2024, 14.04.2025.
Позивач у листі від 12.06.2025 повідомив відповідача про відмову у задоволені Претензії №3 та №4 від 22.05.2025 та їх подальше оскарження до суду.
Відповідачем було призначено засідання комісії Дніпровського розрахункового центру з розгляду Актів про порушення договірних умов з повторного розгляді Актів про порушення договірних умов №83 та №84 на 19.08.2025, на якому була присутня директор позивача, яка вказала на протиправність та відсутність правових підстав перегляду Актів про порушення договірних умов з огляду на відсутність норм у ПРРЕЕ (пункт 8.2.6. ПРРЕЕ).
За результатом повторного розгляду Актів про порушення договірних умов №83 та №84 Відповідачем прийнято наступні рішення, що оформлені:
1) Протоколом №21 від 19.08.2025, відповідно якого скасовано Протокол №3 від 22.05.2025; обсяг розподіленої електричної енергії позивачу розраховано згідно з фактичним споживанням, який визначений за допомогою показників розрахункових засобів обліку електричної енергії позивача, та який становить 31173 кВт*год; вартість розподіленої енергії становить 260914 грн 99 коп.
2) Протоколом №22 від 19.08.2025, відповідно якого: 2.1. скасовано Протокол №4 від 22.05.2025; обсяг розподіленої електричної енергії позивачу розраховано згідно з фактичним споживанням, який визначений за допомогою показників розрахункових засобів обліку електричної енергії позивача, та який становить 13206 кВт*год.; вартість розподіленої енергії становить 129329 грн 80 коп.
На засіданні Комісії з розгляду Актів про порушення договірних умов було озвучено, що відповідач приймав рішення перерахувати обсяги розподіленої енергії та відповідно її вартість з урахуванням показників засобів обліку електричної енергії позивача, зняття яких було проведено відповідачем 31.07.2025.
Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції (частина 5).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Аналогічне визначення наведене у пункті 7 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
За пунктами 1, 2, 6 частини 4 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг, укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 цього Закону послуга з управління багатоквартирним будинком включає купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Пунктами 9, 13 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712, встановлено, що послуга з управління включає купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, а управитель укладає з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктами 3, 8 Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що є додатком до зазначеної постанови, встановлено обов`язок управителя укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії відповідний договір та забезпечувати виконання його умов. Обов`язковим переліком робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 №190, до складу таких робіт (послуг) віднесено придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку.
Викладені норми у своїй сукупності покладають на управителя багатоквартирного будинку обов`язок з укладення договорів про постачання та про розподіл електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку та виконання умов цих договорів, включаючи оплату спожитої електричної енергії. Відсутність у позивача права власності або балансоутримання внутрішньобудинкових електричних мереж, відсутність у власності об`єктів електроенергетики та відсутність у штаті позивача працівників, кваліфікація яких пов`язана з обслуговуванням електроустановок, на що апелянт посилався під час розгляду справи судом першої інстанції, не виключають покладеного законом на позивача обов`язку забезпечувати електропостачання місць загального користування та не звільняють позивача від виконання обов`язків споживача електричної енергії, які встановлені ПРРЕЕ, оскільки правове значення для визначення статусу споживача є факт користування електричною енергією управителя для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, а не наявність права власності на електричні мережі чи технічного персоналу.
Відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі – ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 2 ПРРЕЕ укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, який затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, та типової форми, яка встановлена Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (пункт 4 ПРРЕЕ). 
До укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства (пункт 6 ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 2.1.5 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору. Пунктом 2.1.7 ПРРЕЕ визначено, що фактом приєднання споживача до умов такого договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про бажання укласти договір, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи за відсутності заперечень оператора системи.
З урахуванням наведених правових норм та належних доказів, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на всі будинки, які зазначені у актах порушення договірних умов №83 №84 від 14.04.2025, що підтверджується належними доказами, зокрема, заява-приєднання, додатками до договору та іншими письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи. 
Доводи апеляційної скарги про те, що предметом доказування у цій справі є факт споживання електроенергії за конкретними точками комерційного обліку, а судове рішення не може встановлювати універсальний статус суб`єкта на майбутнє, не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо визначення правового статусу позивача, як управителя житлових будинків, оскільки обов`язок управителя укладати договори щодо електропостачання спільного майна будинку та оплачувати спожиту електроенергію випливає безпосередньо із закону та не залежить від конкретного переліку точок обліку.
Відповідно до пунктів 2, 4, 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 з 01.01.2019 договір про постачання електричної енергії №25931-00 від 21.12.2016 припинив дію у зв`язку з переходом відповідача до функцій оператора системи розподілу, а щодо визначених у ньому об`єктів вважається укладеним договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на умовах, які зазначені у договорі про постачання. Позивачем не надано доказів звернення до відповідача з письмовою заявою про припинення розподілу (передачі) електричної енергії на його об`єкти у порядку, який передбачений пунктом 2.1.7 ПРРЕЕ, або з заявою про розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії у порядку, який передбачений пунктом 4.27 та підпунктом 16 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а постачальник електричної енергії позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» - не повідомляв відповідача про розірвання договору про постачання електричної енергії, який укладений з позивачем.
Підписання представниками позивача протягом 2017-2023 років актів технічних перевірок та актів встановлення (заміни) засобів обліку електричної енергії без зауважень щодо наявності чи відсутності договірних відносин, а також звернення позивача 02.07.2024 із заявою про погодження з обсягом спожитої електричної енергії за період з 01.08.2023 до 31.05.2024 та підписання нею протоколу засідання комісії Дніпровського розрахункового центру №104 від 02.07.2024, свідчать про послідовне визнання позивачем факту споживання електричної енергії за спірними об`єктами та спростовують доводи апеляційної скарги про повну відсутність між сторонами договірних відносин щодо розподілу електричної енергії.
Кодексом комерційного обліку електроенергії (надалі, ККОЕЕ) встановлюється наступний порядок визначення обсягу електроенергії, яка спожита споживачем у разі непередання ним показів приладів обліку у кінці розрахункового періоду. Відповідно до пункту 8.6.5. ККОЕЕ, у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця. 
Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії, то розподіл за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів, показів, які зчитані оператором системи або ППКО та показів, на які споживачу здійснено розрахунки (пункт 8.6.6. ККОЕЕ). Зчитування показів (збір даних) з лічильників у непобутових та колективних побутових споживачів, у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування, провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку (пункт 8.6.7 ККОЕЕ0 (пункт 8.6.8. ККОЕЕ). 
Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця (пункт 8.6.9. ККОЕЕ). У разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.
За умовами договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії (пункт 3.4) передбачено, що Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця або в інший узгоджений Сторонами термін, надати Оператору системи розподілу напряму або через (за умови надання відповідного сервісу Електропостачальником) постачальника універсальних послуг/Електропостачальника/постачальника послуг комерційного обліку звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць, зразок якого наведено в Додатку 11 «Звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць (Зразок)» до Договору. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку. Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується Сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку. У разі ненадання Споживачем, що не є побутовим, звіту про дані комерційних засобів обліку за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця (або в інший узгоджений Сторонами термін) та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового, зазначеного у Додатку 4 «Порядок розрахунку» до цього Договору, обсягу споживання. 
Пунктом 19 Додатку 4 «Порядок розрахунків» встановлено, що у випадку, коли Оператор системи розподілу є оператором зчитування даних з вузлів обліку та/або забезпечує локальне зчитування результатів вимірювання лічильників електричної енергії (ЛУЗОД), а саме з лічильників, які встановлені в електроустановках Оператора системи розподілу, та/або здійснює автоматичне дистанційне зчитування даних з лічильників, які підключені до АСЗД, Оператор системи розподілу формує об`єм розподілу електричної енергії для передачі Постачальнику електричної енергії та/або платіжні документи на підставі даних отриманих Оператором системи розподілу з вузлів обліку та внесених до розрахункової системи». У випадку, якщо у Споживача введена в експлуатацію система ЛУЗОД/АСКОЕ, показники із засобу(ів) обліку фіксуються Оператором системи розподілу на дату розрахунку та передаються до розрахункової системи, як звітні дані, при цьому Оператор системи розподілу формує об`єм розподілу електричної енергії для передачі Постачальнику електричної енергії та/або платіжні документи (п. 20 Додатку 4).
Позивач не виконував умови договору щодо надання Оператору системи розподілу показів приладів обліку у кінці кожного розрахункового періоду, які встановлені у житлових будинках, де відсутня АСКОЕ та, у яких він є управителем. Отже, для визначення обсягу електричної енергії, яка спожита у спірному періоді, відповідач керувався положеннями пунктом 24 Додатку № 4 «Порядок розрахунків» та визначив обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий період розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання. Середньодобовий обсяг споживання позивача був визначений з урахуванням обсягу спожитої електроенергії, як різниця між показами приладів обліку, зафіксованими на 01.08.2023, та на дату зняття показів приладів обліку (30.07.2025 та серпень 2025), оскільки, у різних житлових будинках покази знімалися не одночасно. Обсяг спожитої електроенергії був розділений на кількість днів у періодах між зняттям показів приладу обліку та визначений середньодобовий обсяг споживання за вищевказаний період, який був помножений на кількість днів у кожному розрахунковому періоді, який входить до періоду нарахувань. Цей метод застосовувався для визначення обсягу електричної енергії, який спожитий електроустановками житлових будинків, у яких відсутня АСКОЕ. У тих житлових будинках, де встановлена АСКОЕ, обсяг спожитої електроенергії визначався за показами АСКОЕ. На підтвердження визначеного обсягу електроенергії, яка спожита позивачем, відповідно до актів про порушення договірних умов № 83 та № 84 від 14.04.2025, відповідач долучив до матеріалів справи інформаційні довідки окремо по кожному акту про порушення договірних умов, зі змісту яких вбачається адреса житлових будинків, ЕІС-код електроустановки, номер приладу обліку, період нарахувань, покази лічильників на початок періоду нарахувань та на дату здійснення контрольного огляду приладу комерційного обліку, номер та дата актів технічної перевірки з зазначеною у ньому датою встановлення лічильника у житловому будинку, а також наявність чи відсутність фотофіксації показів приладів комерційного обліку електроенергії. До цих інформаційних довідок відповідач також долучив фото лічильників, які зроблені під час дату здійснення контрольного огляду приладів комерційного обліку, та акти технічних перевірок з зазначенням у них дати встановлення лічильника у житловому будинку, а також технічні перевірки з фіксацією у них показів приладів обліку. 
Відповідно до пункту 8.9 договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії передбачено, що у разі виявлення порушень умов договору на місці оформлюється двосторонній акт порушень у присутності представників обох сторін, а сторона, дії якої стали причиною складення акту, не може без поважних причин відмовитися від його підписання. Умовами цього договору не передбачено обов`язкової участі незаінтересованих осіб при складенні акту про порушення договірних умов та не встановлена спеціальна форма такого акту, у зв`язку з чим посилання апелянта на невідповідність складених актів формі, яка передбачена додатком 9 до ПРРЕЕ для актів про порушення ПРРЕЕ, є помилковим, оскільки акти про порушення договірних умов №83 та №84 від 14.04.2025 складені на підставі договірних умов, а не у порядку, який встановлений пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ для фіксації факту порушення Правил.
Відповідно до пункту 6.2.7 Кодексу комерційного обліку електричної енергії відсутність згоди представника споживача на підпис акту про недопуск повинна бути підтверджена підписом незаінтересованої особи або відеозйомкою факту відсутності доступу. Наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує неодноразові пропозиції представників оператора системи розподілу підписати акти про недопуск та відмову директора позивача Жук А.Є. від такого підписання, що є достатнім і належним доказом факту недопуску до відключення електроустановок у розумінні наведеної норми. Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис підтверджує лише факт перебування представників відповідача в офісному приміщенні позивача, а не факт відсутності доступу до вузлів обліку, не спростовують встановленої судом першої інстанції обставини про відмову директора позивача надати доступ до електроустановок для їх відключення, яка передувала складенню оспорюваних актів.
Пунктом 24 додатку 4 «Порядок розрахунків» до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та пунктом 8.6.9 ККОЕЕ передбачено, що у разі ненадання споживачем звіту про покази приладів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності технічної можливості дистанційного зчитування даних обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий період визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання. Оскільки позивач не надавав відповідачу звітів про покази приладів обліку, які встановлені у відповідних житлових будинках, обсяг електричної енергії за період з 01.08.2023 до 14.04.2025 правомірно визначений відповідачем розрахунковим шляхом, а після самостійного зняття відповідачем 31.07.2025 фактичних показників приладів обліку позивача, обсяг та вартість електричної енергії перераховані та визначені в оспорюваних протоколах №21 та №22 від 19.08.2025.
Посилання апеляційної скарги на висновки, які викладені у постановах Верховного Суду у справах №906/585/18 та №922/2992/18, колегія суддів відхиляє, оскільки предметом розгляду у цих справах було визначення обсягу та вартості недорахованої (безоблікової) електроенергії за формулами, які встановлені розділом 8 ПРРЕЕ для випадків виявлення порушень Правил, тоді як предметом цієї справи є визначення обсягу фактично спожитої позивачем електричної енергії на підставі показів приладів обліку та умов договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, що виключає подібність правовідносин у розумінні частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
Щодо доводу апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію заявлених вимог як стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію замість відшкодування збитків колегія суддів зазначає, пунктом 26 додатку 4 «Порядок розрахунків» до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії сторони погодили, що порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, яка розподілена споживачу за відсутності договору про постачання електричної енергії, як плату за фактично спожиту електричну енергію. Відповідно до правового висновку, який викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.11.2025 у справі №904/1553/23, у разі узгодження сторонами конкретного виду платежу та закріплення його правової природи в договорі суд не має вдаватися до його перекваліфікації за відсутності ознак зловживання свободою договору чи прямої законодавчої заборони. Оскільки сторони договору погодили визначений порядок оплати вартості фактично спожитої електричної енергії за відсутності договору про постачання, підстави для перекваліфікації такої вимоги на вимогу про відшкодування збитків з покладенням на відповідача обов`язку доведення повного складу цивільного правопорушення відсутні.
Щодо доводу апеляційної скарги про порушення відповідачем строку розгляду актів, який встановлений пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ, колегія суддів, зазначає, що встановлений зазначеною нормою 60-денний строк розгляду поширюється на акти про порушення ПРРЕЕ, які складені у порядку пункту 8.2.5 ПРРЕЕ за формою, яка передбачена у додатку 9 до ПРРЕЕ, тоді як акти про порушення договірних умов №83 та №84 від 14.04.2025 складені на підставі пункту 8.9 договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, у зв`язку з чим наведена норма ПРРЕЕ до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою доказів, яка надана судом першої інстанції, та до власного тлумачення апелянтом норм матеріального права, проте не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин справи і не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права. Підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова апеляційної інстанції повинна містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта та відшкодуванню не підлягає.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 14.07.2026.

Головуючий суддя О.І. Кучеренко

судді Т.Ю. Демчина 

А.О. Кошля