08.07.26
22-ц/812/1381/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року м. Миколаїв 

справа №487/1440/20
провадження №22-ц/812/1381/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Лівшенком О. С.,
без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2026 року, постановлену під головуванням судді Нікітіна Д. Г. у приміщенні суду у м. Миколаєві, за заявою Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про видачу дублікату виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених вимог

У квітні 2026 року державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Заводський ВДВС м.Миколаєва) Кириченко Г. М. звернулася до суду із зазначеною вище заявою, яку обґрунтовувала наступним.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2021 року по справі №487/1440/20 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 18 564,00 грн пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2020 року.
На виконання цього рішення 28 жовтня 2021 року видано виконавчий лист.
На адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла скарга стягувача ОСОБА_2 на
бездіяльність державного виконавця щодо виконання виконавчого листа №487/1440/20.
Перевіркою по пошуку ВД/ВП (архів) встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснювалось виконавче провадження №67702462 з примусового виконання виконавчого листа №487/1440/20, яке було відкрито за заявою стягувача 06 грудня 2021 року. Однак, 17 липня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений. 
В свою чергу, в період з 17 липня 2025 року по теперішній час вищевказаний виконавчий документ на адресу Відділу не повертався та не надходив.
Надати докази направлення постанови та оригіналу виконавчого листа та отримання їх стягувачем є неможливим, оскільки строки зберігання реєстрів кореспонденції становлять один рік. Також відсутні докази щодо пересилки цих документів АТ «Укрпошта», оскільки інформація в автоматизованій системі АТ «Укрпошта» зберігається протягом шести місяців.
Отже, на думку заявника, є підстави вважати, що виконавчий документ був втрачений при пересилці.
Посилаючись на наведене, заявник просив видати дублікат виконавчого листа №487/1440/20 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2020 року у сумі 18 564,00 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2026 року у задоволені заяви Заводського ВДВС м.Миколаєва про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не зазначено підстав, у зв`язку із чим необхідно видати дублікат виконавчого листа, та не надано доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись з ухвалою суду, Заводський ВДВС м.Миколаєва подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати. 
Обґрунтовуючи свою скаргу, заявник зазначав, що виконавчий лист №487/1440/20 було втрачено при поштовій пересилці між Заводським ВДВС м.Миколаєва та стягувачем ОСОБА_2 . Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, можуть негативно впливати на права стягувача.
На думку заявника, ним надано всі докази, які свідчать про втрату виконавчого листа.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2021 року по справі №487/1440/20 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 18 564,00 грн пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2020 року.
На виконання цього рішення 28 жовтня 2021 року видано виконавчий лист, на підставі якого 06 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67702462.
17 липня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Вказана постанова та виконавчий лист згідно з поясненнями державного виконавця були надіслані ОСОБА_2 . Надіслання ОСОБА_2 повідомлення підтверджується документацією АТ «Укрпошта».
Із відповіді АТ «Укрпошта» від 30.03.2026 на запит державного виконавця про надання інформації щодо поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що товариство не змогло надати інформацію, бо вона зберігається шість місяців. 

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з п.17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13 сформулювала висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».
Відмовляючи у задоволенні заяви Заводського ВДВС м.Миколаєва про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено підстав, у зв`язку із чим необхідно видати дублікат виконавчого листа, та не надано доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Досліджені докази свідчать, що виконавчий лист по цивільній справі №487/1440/20, який був виданий 28 жовтня 2021 року Заводським районним судом м.Миколаєва на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2020 року у сумі 18 564,00 грн було втрачено при пересилці ОСОБА_2 .
Вказане випливає з того, що державний виконавець надіслав їй його, а вона його не отримала, про що свідчить її звернення зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо виконання виконавчого листа.
За такого, колегія суддів вважає, що наявні підстави для видачі державному виконавцю дубліката виконавчого листа.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про задоволення заяви Заводського ВДВС м.Миколаєва про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.
Видати Заводському відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України дублікат виконавчого листа по цивільній справі №487/1440/20, який був виданий 28 жовтня 2021 року Заводським районним судом м.Миколаєва на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2019 року по березень 2020 року у сумі 18 564,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова 

Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.