Єдиний унікальний номер 205/4262/26
Номер провадження2/205/3713/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В. 
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-  

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 10.11.2021 року о 18 год 40 хв по вул. Січеславська Набережна, біля буд. 96а у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi Q8», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 року у справі № 203/5058/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси щодо автомобіля «Audi Q8», д/н НОМЕР_1 , були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту № гк88594Гак1ф від 16.08.2021 року.
Після дорожньо-транспортної пригоди до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» було подано заяву про подію та виплату страхового відшкодування від 26.11.2021 року.
Зазначену заяву було розглянуто, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акта огляду транспортного засобу, рахунку № 3422 від 07.12.2021 року, страхового акта № ARX3093058 від 10.12.2021 року, страхового акта № ARX3093060 від 10.12.2021 року та розрахунків страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 488 183 грн 25 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 850819 від 13.12.2021 року та № 850770 від 13.12.2021 року.
Також представник позивача зазначив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 204449051.
ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АРКС» у розмірі 128 500 грн 00 коп.
У зв`язку з цим представник позивача вважає, що частина виплаченого ПрАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування залишилася невідшкодованою та підлягає стягненню з відповідача як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
З урахуванням меж заявлених позовних вимог представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 359 683 грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 4 316 грн 20 коп.
Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву та письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування заперечень відповідач посилався на те, що позивач звернувся до суду лише у 2026 році, тоді як дорожньо-транспортна пригода сталася 10.11.2021 року, що, на думку відповідача, свідчить про недобросовісність позивача та зловживання цивільними правами.
Крім того, відповідач зазначав, що при визначенні розміру страхового відшкодування позивачем не повною мірою враховано положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. На думку відповідача, заявлена до стягнення сума сформована на підставі кошторисів і висновків станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт транспортного засобу, та є завищеною.
Також відповідач зазначав, що 10.11.2021 року він працював у ТОВ «Безпека комплекс 2004» на посаді водія, а учасником дорожньо-транспортної пригоди став під час керування автомобілем, власником якого, за твердженням відповідача, був директор ТОВ «Безпека комплекс 2004» Жермель Олег Олександрович. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 1172 ЦК України, відповідач вважав себе неналежним відповідачем у справі та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» зазначає про повнепідтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.
Представник відповідача просив суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі, про що надав відповідну письмову заяву. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судовим розглядом встановлено, що 16.08.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та МКЛ «Трейд» в особі Малафєєва Михайла Михайловича було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № гк88594Гак1ф, згідно з яким Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Audi Q8», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Судом також встановлено, що 10.11.2021 року о 18 год 40 хв по вул. Січеславська Набережна, біля буд. 96а у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi Q8», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Матеріалами справи підтверджено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 року у справі № 203/5058/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Після настання дорожньо-транспортної пригоди до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» було подано заяву про виплату страхового відшкодування.
Матеріалами справи також підтверджено, що відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акта № ARX3093058 від 10.12.2021 року та умов договору страхування № гк88594Гак1ф від 16.08.2021 року розмір страхового відшкодування становив 488 183 грн 25 коп., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на станції технічного обслуговування, що підтверджується платіжними дорученнями № 850819 від 13.12.2021 року та № 850770 від 13.12.2021 року.
Також судовим розглядом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно з полісом серії ЕР № 204449051.
Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АРКС» у розмірі 128 500 грн 00 коп.
Відповідач посилається на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він діяв не у власних інтересах, а у зв`язку з виконанням трудових обов`язків водія у ТОВ «Безпека комплекс 2004».
На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Із зазначених відомостей вбачається, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004» та був звільнений із роботи 30.09.2022 року. З огляду на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася 10.11.2021 року, зазначені відомості підтверджують перебування відповідача у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004» на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до відповіді Національної поліції України щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , належав ОСОБА_3 . Відомості про те, що власником зазначеного транспортного засобу було ТОВ «Безпека комплекс 2004», у вказаній відповіді відсутні.
Разом із тим саме по собі зазначення у відповіді Національної поліції України власником транспортного засобу фізичної особи ОСОБА_3 не спростовує доводів відповідача про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він перебував у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004». Питання про те, чи було керування відповідачем транспортним засобом «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , пов`язане з виконанням ним трудових обов`язків, оцінюється судом з урахуванням сукупності наданих сторонами доказів.
З урахуванням встановлених судом обставин в даному випадку зміст спірних правовідносин стосується переходу до страховика права вимоги у межах фактично виплаченого страхового відшкодування, визначення належного боржника у такому зобов`язанні, а також наявності чи відсутності правових підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди безпосередньо на відповідача як фізичну особу.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу, зокрема шляхом відшкодування збитків та іншими способами, встановленими законом.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона — страховик — зобов`язується у разі настання певної події, страхового випадку, виплатити другій стороні — страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічні положення містяться у статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Отже, виплативши страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» набуло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, у межах фактично здійсненої виплати.
При цьому суд звертає увагу, що перехід до страховика права вимоги не змінює характеру первісного зобов`язання та не створює для страховика більшого обсягу прав, ніж мав страхувальник або інша особа, якій було завдано шкоди. До страховика переходить саме те право вимоги, яке належало потерпілій особі, і саме до тієї особи, яка відповідно до закону є відповідальною за завдані збитки.
Таким чином, для правильного вирішення спору суд має встановити не лише факт виплати позивачем страхового відшкодування та наявність вини водія у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а й особу, яка за нормами цивільного законодавства є належним боржником у зобов`язанні з відшкодування шкоди.
Матеріалами справи підтверджено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2021 року у справі № 203/5058/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Зазначена постанова суду підтверджує факт порушення відповідачем Правил дорожнього руху та його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Разом із тим сама по собі вина фізичної особи - водія транспортного засобу - у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не в усіх випадках означає, що саме така фізична особа є належним відповідачем у цивільній справі про відшкодування шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових, службових обов`язків.
З аналізу наведеної норми вбачається, що для покладення відповідальності за шкоду на роботодавця необхідним є встановлення сукупності таких обставин: перебування особи, яка безпосередньо завдала шкоду, у трудових відносинах з відповідною юридичною або фізичною особою; завдання шкоди під час виконання працівником трудових або службових обов`язків; наявність причинного зв`язку між діями працівника, вчиненими під час виконання таких обов`язків, та завданою шкодою.
При цьому працівник, який безпосередньо керував транспортним засобом та допустив порушення Правил дорожнього руху, може бути винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, однак за наявності умов, передбачених частиною першою статті 1172 ЦК України, цивільно-правову відповідальність перед потерпілою особою несе його роботодавець.
Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004», що підтверджується наданими відповідачем відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Із зазначених відомостей вбачається, що відповідач був звільнений із ТОВ «Безпека комплекс 2004» 30.09.2022 року, тоді як дорожньо-транспортна пригода сталася 10.11.2021 року.
Отже, на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач перебував у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004».
Водночас суд зазначає, що сам по собі факт перебування відповідача у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004» не є безумовним доказом того, що саме в момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач виконував конкретне трудове або службове завдання роботодавця.
Разом із тим суд враховує, що згідно з відповіддю Національної поліції України щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , належав не відповідачу, а іншій особі — ОСОБА_3 .
Зазначена обставина у поєднанні з перебуванням відповідача у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004» на момент дорожньо-транспортної пригоди узгоджується з доводами відповідача про те, що він не діяв виключно як приватна фізична особа у власних інтересах.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди володів транспортним засобом «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , на самостійній правовій підставі, використовував його у власних інтересах або діяв поза межами трудових чи службових відносин.
Суд зазначає, що відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Звертаючись із позовом саме до ОСОБА_1 як фізичної особи, позивач повинен був довести наявність правових підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди саме на нього як на належного боржника у спірному зобов`язанні. При цьому, будучи обізнаним із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, щодо перебування відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди у трудових відносинах із ТОВ «Безпека комплекс 2004» та запереченнями про неналежність відповідача у справі, позивач додаткових доказів на спростування таких доводів суду не подав, клопотань про витребування доказів, залучення до участі у справі інших осіб або заміну відповідача не заявляв, натомість просив розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження — до початку першого судового засідання, має право залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.
Із наведеного вбачається, що заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача здійснюється судом за відповідним клопотанням позивача. Суд не наділений повноваженнями з власної ініціативи змінювати визначений позивачем суб`єктний склад сторін у справі.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності достатніх правових підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди саме на ОСОБА_1 як фізичну особу.
При цьому суд зазначає, що наявність у ПрАТ «СК «АРКС» права вимоги в порядку суброгації сама по собі не є безумовною підставою для задоволення позову саме до ОСОБА_1 . Таке право може бути реалізоване лише до особи, яка відповідно до закону є відповідальною за завдану шкоду.
Суд також бере до уваги, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу «Renault Duster», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом серії ЕР № 204449051, а зазначеним страховиком здійснено виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АРКС» у розмірі 128 500 грн 00 коп.
Разом із тим сам факт наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та здійснення страховиком виплати у межах ліміту відповідальності не виключає можливості заявлення вимоги щодо різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Однак така вимога має бути пред`явлена до належної особи, яка відповідно до норм матеріального права несе обов`язок з відшкодування відповідної шкоди.
З огляду на викладене суд відхиляє доводи позивача про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми сплаченого страхового відшкодування лише з огляду на встановлення його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Встановлення вини відповідача у справі про адміністративне правопорушення не усуває необхідності визначення належного суб`єкта цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.
Щодо доводів відповідача про завищення розміру заявленої до стягнення суми, суд зазначає, що з огляду на недоведеність позивачем наявності правових підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди саме на відповідача як фізичну особу, оцінка розміру заявленої до стягнення суми не впливає на остаточний висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позову саме до ОСОБА_1 .
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено наявності достатніх правових підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди саме на відповідача як фізичну особу.
У зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування належить відмовити у повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові — на позивача.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, покладаються на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 22, 979, 993, 1166, 1172, 1187 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 5, 12, 13, 51, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8, код ЄДРПОУ 20474912) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, - відмовити у повному обсязі.
2. Судові витрати по справі покласти на позивача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8, код ЄДРПОУ 20474912).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан