Справа №592/12647/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.
Номер провадження 33/816/634/26 | Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія  122-2 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шевченка Д.С. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 жовтня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП та, відповідно до ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів даної справи, відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за те, що він: 
-27 липня 2025 року о 20 год. 42 хв. в м. Суми по вул. Троїцька, 48, керував т/з Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівників поліції на підставі п.3 ч. 1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», про зупинку т/з, яка здійснювалася шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольору, чим порушив п.2.4 та 8.9.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП;
- 27 липня 2025 року о 20 год. 42 хв. в м. Суми по вул. Троїцька, 48, керував т/з Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, або прослідувати до медичного закладу КНП СОР «ОКМЦСНЗ» відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали по даним справам відносно ОСОБА_1 , які перебували на розгляді у Ковпаківському районному суді м. Суми, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, були об`єднані в одне провадження з присвоєнням даній справі №592/12647/25, за результатом розгляду якої суддею було постановлено рішення про визнання останнього винним за ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП та, відповідно до ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко Д.С. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув дану справу поверхнево, належним чином не з`ясував її фактичні обставини, а викладені в оскаржуваній постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах провадження.
Апелянт зауважує, що поза увагою судді залишилось те, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього конкретних ознак сп`яніння, які б слугували підставою вважати, що останній перебуває у стані сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не мав та не міг мати жодних візуальних чи інших ознак сп`яніння, так як через наявні у нього хвороби має заборону на вживання алкоголю і не вживає його взагалі, а зазначення працівниками поліції однієї ознаки сп`яніння само по собі не свідчить про її наявність у особи, і даний факт у цьому випадку залишився недоведеним.
Крім того, захисник зауважує, що наявним у справі відеозаписом підтверджується те, що працівники поліції, діяли заздалегідь упереджено, явно виказували свою неповагу ОСОБА_1 , підвищували на нього тон голосу, хапали за руки, погрожували затриманням, застосуванням заходів фізичного впливу та спеціальних засобів, а почали пропонувати останньому пройти огляд після того, як внаслідок таких їх дій, стан його здоров`я критично погіршився. При цьому, ОСОБА_1 , перебуваючи у такому стані, який не дозволяв йому діяти за власною волею та пройти цей незаконний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, який вимагали поліцейські, жодним чином не відмовлявся від проходження такого огляду у будь-якій його формі: чи то на місці, чи то у закладі охорони здоров`я, а навпаки неодноразово повідомив про свою згоду з цим та просто попросив надати трішки часу для «відновлення» після серцевого нападу. Жодної відмови чи ухилення від огляду зі сторони ОСОБА_1 не було, а тому підстав для складання протоколу за порушення п. 2.5 ПДР у працівників поліції не було.
Апелянт вказує, що відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 з самого початку спілкування з неадекватними поліцейськими, які, у подальшому, заволоділи його особистими речами - золотими ланцюгом та хрестиком, а також грошовими коштами, на не звертали уваги на його заперечення щодо вживання алкоголю та перебування у стані алкогольного сп`яніння, і дійсно, він не мав жодних візуальних ознак такого стану. При цьому, не вчиняючи простих людських дій, а також законних дій, та не дотримуючись порядку і процедури огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, не надаючи можливості прийти до тями, поліцейські, поводячи себе не гідно, фактично здійснюють фізичний напад на ОСОБА_1 , валять його на землю, розривають футболку та іншу одежу, «крутять» руки за спину, безпідставно застосовують кайданки та продовжують його побиття. Відповідно до акту судово-медичного обстеження ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» у ОСОБА_1 зафіксовано чисельні тілесні ушкодження і цей акт перебуває у матеріалах справи.
Сукупність наведених обставин, як зазначає захисник, поза всяким розумним сумнівом доводить, що співробітниками поліції, які діяли всупереч інтересам держави та населення, не було дотримано встановленого законодавством порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився від такого огляду, у зв`язку з чим діяння останнього не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 про відповідальність та наслідки нібито відмови від огляду на стан сп`яніння, якої по факту не було, не повідомили також, що останній має право не погодитися з результатами тестування на місці зупинки та пройти повторний огляд у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я. Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан сп`яніння слід визнати такою, що проведена з порушенням вимог цієї статті, а тому вона вважається недопустимою, такою, що проведена з порушенням норм Закону.
Крім того, апелянт зауважує, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містять відомостей, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок застосування приладу, за допомогою якого нібито пропонувався огляд і жодних документів з приводу можливості та законності використання невідомого приладу до матеріалів справи не додано. Також, документи у виді акту огляду та направлення на огляд до медичного закладу взагалі у присутності ОСОБА_1 не складалися, для ознайомлення та підпису останньому не надавалися, а тому, визнавати їх допустимими доказами підстави відсутні. 
При цьому, захисник наголошує, що якщо вже поліцейський і збирався складати протокол про адміністративне правопорушення, навіть незаконно, безпідставно і з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, то повинен був належним чином відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передати можливість керування іншій тверезій уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, при цьому скласти відповідний документ, проте, цього зроблено не було, документи щодо передачі т/з у матеріалах справи відсутні і продовжуючи свої незаконні дії та злочини, заволодівши золотими речами та коштами ОСОБА_1 , після звільнення його від затримання, нахабно себе поводячи, віддали йому 200 грн. з повідомленням, що це на таксі.
Апелянт звертає увагу на те, що в ході розгляду даної справи, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, і упереджено, з явно обвинувальним ухилом, прийняв оскаржувану постанову, яку вважати законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шевченко Д.С., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 у судовому засіданні присутній не був, а його захисник Шевченко Д.С. заперечував наявність в діях його підзахисного складу інкримінованих правопорушень, з посиланням на те, що вимога про його зупинку була пред`явлена безпідставно, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а не пройшов його через погіршення стану здоров`я.
Проте, незважаючи на таку позицію захисника, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень була встановлена суддею з врахуванням наявних у даній справі доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №404550 від 27 липня 2025 року, складеного відносно останнього за ч.1 ст.122-2 КУпАП, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404538 від 27 липня 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП, письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 27 липня 2025 року, в яких він вказував на те, що бачив як автомобіль Subaru чорного кольору, схожий на Forester, на швидкості заїхав на парковочну зону, при цьому зачепив бордюрний камінь та пошкодив 2 лівих колеса, і зупинився біля паркану. Водій вийшов з авто та рухався пішки вздовж забору лікарні. Через декілька хвилин під`їхав поліцейський автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 і працівники поліції питали людей, чи не бачили вони водія т/з Subaru, і так як він бачив цього водія та напрямок його руху, по підійшов до поліцейських та вказав на нього, після чого поліцейські почали спілкування з цим водієм, рапорту командира взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Сумської області, в якому зазначено, що 27 липня 2025 року, під час відпрацювання виклику, який надійшов на службу 102, було помічено автомобіль Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який не виконав законну вимогу працівників поліції на підставі п.3 ч. 1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», про зупинку транспортного засобу, що здійснювалась шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольру та спеціальним звуковим сигналом. В подальшому, вказаний транспортний засіб було виявлено на вул. Троїцькій, поблизу буд. 48 і свідки повідомили, що водій вийшов з водійського сидіння та побіг упродовж огорожі, після чого його було затримано. Транспортний засіб залишився на місці зупинки, а на ОСОБА_1 складено протоколи, зокрема, за ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП, копії постанови серії ЕНА №6331470 від 27 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 27 липня 2025 року, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, копії постанови серії ЕГА №1832978 від 27 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, довідки відділу АП УПП в Сумській області від 28 липня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року не притягувався, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18 липня 2008 року та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, наявний у справі відеозапис, було проглянуто апеляційним судом під час підготовки даної справи до апеляційного розгляду, і його даними, на спростування доводів захисника щодо незаконної зупинки, підтверджується те, що службовий автомобіль працівників поліції здійснює розворот і рухається за автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не увімкнув світло фар та не надав переваги в русі іншому автомобілю. Оскільки вказаний автомобіль пришвидшився, поліцейські відразу увімкнули червоний та синій проблискові маячки, на що водій Subaru Forester не реагував, та, неодноразово створюючи аварійну обстановку, виїхав на іншу вулицю Героїв Крут та зник з поля зору, однак, поліцейські продовжувати рух, шукали вказаний автомобіль та виявили його на вул. Троїцькій біля КНП СОР СОКЛ, і після розвороту, під`їхали до нього та спитали у перехожих, хто бачив водія і де він може бути., а отримавши відповідь, продовжили рух у вказаному напрямку. Під час руху, поліцейські виявили чоловіка, на якого вказали перехожі як на водія Subaru Forester, підійшли до нього і почалася розмова, спочатку з приводу того, чому він, як водій, не виконав законну вимогу зупинки. Чоловік заперечував керування транспортним засобом та повідомив, що він іде до товариша у лікарню і водієм не є, однак, у подальшому, з огляду на те, що поліцейські повідомили йому, що є свідки, які підтвердили те, що за кермом автомобіля Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 був саме він, стверджувати, що автомобілем не керував, припинив. При цьому, водієві було запропоновано пройти до службового автомобіля з метою встановлення його особи та перевірки документів, в тому числі і водійського посвідчення, однак останній почав одразу присідати, хапатись за коліно та стверджував, що погано себе почуває, а що саме його турбує, не повідомляв, і так тривало довгий час.
Поліцейські встановили особу водія, яким виявився ОСОБА_1 і під час спілкування з ним виявили у нього ознаки сп`яніння, що стало підставою для пропозиції пройти огляд як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що останній чіткої відповіді не надав, проте весь час говорив, що від огляду не відмовляється, але ж жодних дій для цього так і не вчиняв. Крім того, ОСОБА_1 так і не надав для огляду свої документи, а саме, посвідчення водія, спочатку говорячи, що воно то в машині, то його немає, і у зв`язку з такою його поведінкою, працівник поліції повідомив, що у порядку, визначеному ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» буде проведено поверхневу перевірку його речей та попрохав викласти та надати для огляду все, що було у його кишенях. Під час проведення вказаної дії, у військовому квитку ОСОБА_1 було виявлено посвідчення водія, яке поліцейські попросили надати для огляду, однак, останній одразу його прибрав і засунув у кишеню, а після цього почав викладати інші речі, в тому числі і гроші, зауважуючи на тому, щоб при огляді вони нікуди не ділись. З врахуванням такої поведінки ОСОБА_1 , останнього, з застосуванням сили та кайданок, було затримано та доставлено до відділку поліції, де, після виклику для нього швидкої допомоги через те, що він, без будь яких уточнень та конкретизації, скаржився на погане самопочуття, захисника, з метою дотримання його прав, з врахуванням того, що на чергову пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, він не реагував, що було розцінено як пасивна відмова, і було складно протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, вказаним відеозаписом підтверджується те, що і лікар, яка здійснювала огляд ОСОБА_1 і захисник, присутність якого забезпечили поліцейські, під час спілкування з останнім вказували на те, що від нього відчувається різкий запах алкоголю з порожнини рота, що у свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у останнього ознак сп`яніння.
Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки, наполягав на його проведенні, то апеляційний суд зауважує, що таку свою позицію останній озвучив вже після того, як працівник поліції повідомив про те, що відносно нього вже складено протоколи як за ч. 1 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, так і за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - за невиконання законної вимоги про зупинку транспортного засобу.
Крім того, не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, на що вказує захисник, на обсяг винуватості останнього у вчиненні, зокрема, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не впливає і апеляційним судом не було встановлено обставин, які б вказували на те, що при спілкуванні з правопорушником, чи при складанні відносно нього адміністративного матеріалу, працівниками поліції не було дотримано Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
При цьому, апеляційний суд наголошує, що посилаючись на те, що працівниками поліції до ОСОБА_1 було застосовано силу, вдягнуто на нього кайданки, розірвано його одяг та золотий ланцюжок, який зник, захисник не надає доказів, якими б підтверджувалось те, що такі дії поліцейських, як незаконні, були оскаржені чи ним, чи його підзахисним у передбаченому Законом порядку.
Що стосується медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_1 та доказів, які підтверджують його нагородження під час проходження військової служби, які, на задоволення клопотання захисника Шевченка Д.С., були долучені до матеріалів справи, то апеляційний суд зауважує, що на даний час до діючого законодавства України не внесено змін, за яких осіб, які мають певні захворювання чи нагороди за виконання певних завдань, було б звільнено від адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та не піддано адміністративному стягненню.
Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 вищевказаних протоколів та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.
Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294,295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Шевченка Д.С. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Філонова Ю. О.