КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№33/824/3101/2026

П О С Т А Н О В А 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року місто Київ
справа №757/62805/25

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
при секретарі Балковій А.С.,

за участю: 
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича, 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник-адвокат Хапупко С.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2026 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1  події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 за відсутності належного доказу факту керування транспортним засобом, оскільки відеозапис не фіксує моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не фіксує момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції, не підтверджує, що саме ОСОБА_1 здійснював рух транспортного засобу та порушив Правила дорожнього руху.
Вказував на те, що в поясненнях зазначалося, що на відео поліцейський підходить до вже зупиненого перед світлофором транспортного засобу, а ОСОБА_1 в свою чергу повідомляє про несправність автомобіля. 
Зазначав, що на відеозаписі не зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 конкретної причини зупинки транспортного засобу у спосіб, передбачений законом, а також поліцейський не представився належним чином, не повідомив правову підставу для вимоги надати документи, не зафіксував об`єктивних обставин порушення ПДР. 
Посилався на відсутність належного повідомлення ознак алкогольного сп`яніння та порушення підстав для проведення огляду, оскільки на відеозаписі не встановлено факту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та доведення таких ознак до ОСОБА_1 , а перед пропозицією пройти огляд поліцейських не повідомив водію жодної конкретної ознаки алкогольного сп`яніння, не назвав належним чином підставу для проведення огляду, не повідомив серію та номер приладу, яким мав проводитися огляд. 
Зазначав, що на відеозаписі не зафіксоване належне роз`яснення особі порядку проходження огляду, не зафіксовано повідомлення всіх передбачених законом варіантів проходження огляду, не зафіксоване запитання, чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду, а також пропозиції пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
У судовому засіданні захисник-адвокат Халупко С.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Халупка С.В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 2.9 а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527226, 29 листопада 2025 року о 17:48 год. в місті Київ по вулиці Михайла Бойчука водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 2,09 % проміле. Чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2025 року серії ЕПР1 №527226;
даними проведеного тесту №4748 від 29 листопада 2025 року за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 2,09 %, який був підписаний останнім;
актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного командиром взводу №1 роти №3 батальйону 4 підрозділу 1 ( 3 ОПБ) УПП в місті Києві РПП старшим лейтенантом поліції Білецьким А.І.;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМКЛ» №10 від 29 листопада 2025 року; 
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6248471;
відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №473970, №472114.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 за відсутності належного доказу факту керування транспортним засобом, оскільки відеозапис не фіксує моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не фіксує момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції, підстав зупинки транспортного засобу, не підтверджує, що саме ОСОБА_1 здійснював рух транспортного засобу та порушив Правила дорожнього руху, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне. 
З початку відеозапису фіксації технічними засобами працівниками поліції адміністративного правопорушення вбачається, що транспортний засіб перебуває на проїзній частині перед світлофором з увімкненими фарами, а ОСОБА_1 знаходився за кермом (17:46:17). Працівники поліції повідомили останньому про порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора (17:46:45), що ОСОБА_1 не заперечував. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6248471від 29 листопада 2025 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень за порушення частини 2 статті 122 КУпАП. Доказів оскарження ОСОБА_1 постанови матеріли справи не містять. А відтак доводи апеляційної скарги про неповідомлення підстав зупинки транспортного засобу є необґрунтованими. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не представився належним чином, не повідомив серію та номер приладу, яким мав проводитися огляд, на відсутність належного повідомлення ознак алкогольного сп`яніння та порушення підстав для проведення огляду, так як на відеозаписі не встановлено факту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та доведення таких ознак до ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє оскільки, це не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив вживання алкоголю на запитання поліцейського та будь-яких зауважень чи заперечень щодо незгоди з діями поліцейських під час проведення огляду не висловлював. 
Докази, які містяться в матеріалах справи відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності є достатніми та переконливими для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 а) ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2026 року - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.