Справа № 694/223/26 
провадження № 2/694/695/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» по підсистемі «Електронний суд» звернулося з позовом, в якому просить стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року у розмірі 11499,37 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та  ОСОБА_1 01.03.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 01.03.2025-100000578. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6500 грн. строком на 98 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми Кредиту та дорівнює 1300 грн., неустойка 65 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до Договору від 01.03.2025 року та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 6500 грн. строком на 98 днів. ОСОБА_1 01.03.2025 року отримано кредитні кошти у розмірі 6500 грн. на реквізити електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-2440. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.01.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 11499,37 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., по процентам в розмірі 5460 грн., комісії в розмірі 439,37 грн. та неустойки в розмірі 2600 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Ухвалою суду від 25.02.2026 року відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач  ОСОБА_1 подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії та неустойки; зменшити розмір неустойки на підставі ст. 551 ЦК України; зменшити розмір процентів як неспівимірних наслідкам порушення зобов`язання; врахувати часткові платежі при визначення суми боргу. При цьому відповідач не заперечує факт отримання кредиту в розмірі 6500 грн.та наявність зобов`язання з їх повернення.
Представник позивача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Вказує на те, що загальні витрати за споживчим кредитом є спів мірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування позивачем не здійснювалось. При здійсненні розрахунку заборгованості позивач врахував часткову сплату боргу. Щодо комісії

представник зазначає, що вона пов`язана з наданям кредиту, а саме перерахуванням коштів на рахунок позичальника з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу. До складу комісії за обслуговування кредиту не включені послуги, які відповідно до вимог чинного законодавства мають надаватись безкоштовно. Відповідач не оскаржувала умови договору щодо комісії, а тому відсутні підстави для відмови у стягнення вказаного платежу. Щодо неустойки представник зазначає, що на підставі змін, внесених до Закону України «Про споживче кредитування» за договорами, укладеними з 24.01.2024 року кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки за прострочення виконання кредитних зобов`язань. 
В зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та  ОСОБА_1 01.03.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 01.03.2025-100000578 , шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е424 Заявки кредитного договору №01.03.2025-100000578 (кредитної лінії) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
У вказаній заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником  ОСОБА_1 , реквізити належного позивальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-74XX-XXXX-2440. Відповідно до умов кредитного договору №01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: Сума Кредиту: 6500 грн., Строк, на який надається Кредит - 98 днів з дати його надання; Дата повернення (виплати) кредиту 06.06.2025 року; Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми Кредиту та дорівнює 1300 грн., неустойка 65 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Факт перерахування 01.03.2025 року ТОВ «Споживчий Центр» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 6500 грн. на картку 5168-74XX-XXXX-2440 з призначенням платежу «видача за договором кредиту № 01.03.2025-100000578 підтверджується чеком ТОВ ФК "Контрактовий дім" та не заперечується відповідачем.
Таким чином, позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу  ОСОБА_1  грошові кошти в обумовленому розмірі на її банківську картку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач  ОСОБА_1 , після отримання кредитних коштів у сумі 6500 грн., належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.
Згідно з розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року заборгованість  ОСОБА_1  за даним кредитним договором за період з 01.03.2025 року по 20.01.2025 року становить 11499,37 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 5460 грн., комісії в розмірі 439,37 грн. та неустойки в розмірі 2600 грн.
При цьому, судом встановлено, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості, а саме проведено наступні платежі: 24.03.2025 року на суму 2420,63 грн., 11.06.2025 року на суму 1500 грн., 01.08.2025 року на суму 1000 грн., 20.08.2025 року на суму 500 грн., 01.10.2025 року на суму 500 грн.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний

примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронному вигляді уклали договір про надання грошових коштів у позику № 01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування.
На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 6500 грн., взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак не виконав умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість.
Приймаючи до уваги, що відповідач  ОСОБА_1  не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 01.03.2025-100000578, який був укладений 01.03.2025 року між нею та ТОВ «Споживчий центр», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення залишку основного боргу та комісії підлягають задоволенню.
Щодо стягнення процентів, суд зазначає наступне.
Позивач просить стягнути з відповідача за Кредитним договором № 01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 5460 грн. за період з 01.03.2025 року по 20.01.2026 року, що нараховані відповідно до Кредитного договору.
Разом з тим, суд не погоджується з розміром процентів за користування кредитом, які просить стягнути позивач, з таких підстав.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Відповідно до ст. 1Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між сторонами, загальна вартість кредиту становить 12394,45 грн., з яких 6500 грн. тіло кредиту, 1300 грн. комісія та

відповідно відсотки 4594,45 грн.
З огляду на викладене, та враховуючи розмір сплачених відповідачем відсотків, скд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість за процентами в сумі 3749 грн.,45 коп. Такий розмір заборгованості за процентами нараховано судом за процентною ставкою 1% в період з 01.03.2025 року по 06.06.2025 року включно та відповідає умовам кредитного договору.
Щодо стягнення неустойки, суд зазначає наступне.
15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
З розрахунку неустойки за порушення умов договору №01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року, наданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що неустойка за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу нарахована в період дії воєнного стану і становить 2600,00 грн.
З огляду на викладене, суд, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки з відповідача, яка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, оскільки розмір такої неустойки (за наведений період) підлягає списанню кредитодавцем.
Отже, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають до часткового задоволення в сумі 7188,82 грн., яка складається із 3000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3749,45 грн. процентів за користування кредитними коштами та 439,37 грн. боргу за комісією. 
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 01.03.2025-100000578 від 01.03.2025 року, який був укладений між ним та ТОВ «Споживчий центр», як в обумовлені договором строки, та враховуючи відсутність відомостей про те, що відповідач на час розгляду справи виконала свої зобов`язання за Договором №11.08.2024-100000879 перед ТОВ «Споживчий центр» суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №НА00004501 від 22.01.2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп. (а.с.28), який він просить стягнути з відповідача.
Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (63 %) в розмірі 1677 грн. 31 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором –задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за договором позики у розмірі 7188 (сім тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 82 коп., з яких 3000 грн. заборговасніть за тілом кредиту, 3749 грн. 45 коп. заборговасніть за відстоками та 439 грн. 37 коп. заборгованість з комісії.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) грн. 31 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 

Суддя Т.М. Кравченко