Справа № 127/9211/26
Провадження № 22-ц/801/1777/2026
Категорія: 55
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | Справа № 127/9211/26 | м. Вінниця

Вінницький апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.
за участю секретаря судового засідання: Закерничної А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/9211/26  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 травня 2026 року про залишення позову без розгляду, постановлену в складі судді Іщук Т. П., 

встановив:

В березні 2026 року до суду подана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення коштів.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення коштів залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Не погоджуючись з ухвалою про залишення позовної заяви без розгляду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
10 липня 2026 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якому, останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Представник відповідача 27 серпня 2026 року надіслав суду заяву в якій просить розгляд справи провести у їх відсутність.
Згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення коштів без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ( його представник), будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судові засідання, призначені на 04 травня 2026 рокта 19 травня 2026 рокроку.
З матеріалів справи вбачається, що суддя Вінницького міського суду Вінницької області ухвалою від 25 березня 2026 року відкрив провадження в справі, розгляд якої відбувається у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04 травня 2026 року на 11.00 год. В залі судових засідань № 6.
Наявні в матеріалах справи протоколи судових засідань свідчать, що підготовче судове засідання 04 травня 2026 року не відбулося, відкладено на 19 травня 2026 року. Наступне підготовче засідання відповідно до протоколу судового засідання відбулось 19 травня 2026 року, в якому було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.
Таким чином, матеріали справи свідчать, що позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду у підготовчому засіданні 19 травня 2026 року.
Аналіз змісту п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче.
Оскільки ухвала про залишення позову без розгляду постановлена судом в підготовчому засіданні, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, який регламентує залишення заяви без розгляду з підстав повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, застосуванню не підлягає.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 вересня 2021 року у справі справа № 757/54510/17 зробив наступний правовий висновок: “Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Таким чином, підготовче судове провадження - це стадія судового процесу, в якій з`ясовується предмет спору, позовні вимоги, заперечення на позовні вимоги, склад учасників судового процесу, вирішення відводів, характер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкодного розгляду справи по суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу;2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.
За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів наголошує, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.
Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача у підготовче засідання.
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20).
Таким чином, з урахуванням зазначених норм права та з дотриманням релевантної судової практики Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки у справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, у вступній частині ухвали від 19 травня 2026 року наявне посилання на її винесення у підготовчому судовому засіданні, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду й, відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.”
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки Вінницький міський суд Вінницької області ухвалу від 19 травня 2026 року постановлено з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 травня 2026 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин 

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник