справа № 619/3257/26
провадження № 2/619/2004/26

РІШЕННЯ
 іменем України
11 вересня 2026 року м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді Коваленко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/3257/26,
ім`я (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 ,
представник позивача:  ОСОБА_2 , 
відповідач: Дергачівська міська рада,
представник відповідача: Суржкова Вікторія Володимирівна, 
вимоги позивача: про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу
та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дергачівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначила, що в січні 2009 року вона зі згоди матері співмешканця ОСОБА_3 та бабусі співмешканця ОСОБА_4 перейшла проживати в будинок АДРЕСА_1 разом зі своєю трирічною донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі співмешканцем вони жили однією родиною, спільно займались побутовими питаннями, дбали про його пристарілих матір та бабусю, вели домашнє господарство. Узаконення шлюбних відносин відкладали на потім. У зв`язку з тим, що позивач з 2019 року і по 2022 рік працювала в Дергачівському районному відділенні «Ощадбанку», то весь цей період вона сплачувала комунальні платежі за спожиту електроенергію та газопостачання за будинок АДРЕСА_1 . Після руйнування Дергачівського районного відділення «Ощадбанку» вона змушена була перейти на іншу роботу, але платежі за житлово-комунальні послуги продовжує сплачувати і по теперішній час. Дід співмешканця ОСОБА_7 отримав для зведення будинку земельну ділянку площею 0,07 Га у 1955 році. Рішенням виконкому Дергачівської міськради № 145/28 від 14.04.1987 року даний будинок було узаконено ОСОБА_7 , тому як побудований він був самовільно. - Власниками будинку були дід, баба та мати співмешканця. Дід - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , бабуся співмешканця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати співмешканця ОСОБА_3 є рідна донька ОСОБА_7 та ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . - ОСОБА_3 була спадкоємицею батьківського будинку, спадок на будинок прийняла, тому як проживала в спадковому будинку після смерті батьків, однак спадок за законом І черги не оформляла. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадок діда та бабусі прийняв, однак спадковий будинок на своє ім`я не оформлював. Після смерті співмешканця, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач прийняла його спадщину на підставі ст. 1264 ЦК України, тому як на момент його смерті проживала з ним більше ніж 15 років. На теперішній час вона проживає в спадковому будинку протягом більше ніж 15 років і тому правомірно претендую на спадок свого співмешканця. Інших спадкоємців 1-5 черг на даний будинок не має. Отже просить встанови факт її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт проживання у фактичному шлюбі з січня 2009 року і по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 . Визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом 4 черги після смерті співмешканця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
14.05.2026 року позивачем подано до суду позовну заяву.
18.05.2026 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 год 30 хв. 18.06.2026 року , задоволено клопотання про витребування доказів та 
1.витребувано з Дергачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства інформацію: -
- Чи був одружений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 та чи були у нього діти?
- Чи був одружений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 та чи були у нього діти?
2.витребувано з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області інформацію:
- Чи було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ?
- Чи було заведено спадкову справу після смерті дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
- Чи було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_15 ?
- Чи було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
- Чи було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання про витребування з Харківського обласного нотаріального архіву (адреса: м. Харків, вул. Бібліка, б.18) заповіт ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_4 , посвідчений Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
В судовому засіданні позивач підтримала викладені в заяві позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що вона з ОСОБА_6 мешкали як чоловік та дружина 16 років , виховували її доньку, оскільки своїх дітей у нього не було. В подальшому доглядала його матір коли та захворіла і його також. Разом купили машину, яку вона продала оскільки та зламалась, робили ремонт у будинку. Брат ОСОБА_10 останні два роки не мешкав з ними , він помер від алкоголю. Наразі в будинку мешкає позивач і її донька.
У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Клімов М.П., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
У судове засідання представник відповідача Дергачівської міської ради не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при прийнятті рішення, покладався на розсуд суду, просив винести рішення згідно норм чинного законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно даних Комунального підприємства Технічної інвентаризації «Інвенрос» стоном до 01.01.2013 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрований в цілому за гр. ОСОБА_7 на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 08.06.1956 року посвідчений нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори 14.06.1956 року №1757 Акт про завершення будівництва та ведення в експлуатацію індивідуального домоволодіння затверджений рішенням виконавчого комітету Дергачівської селищної ради від 12.07.1960 року № 15. Реєстраційна книга 16 запис 3513.
Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки 08.06.1956 року надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці у АДРЕСА_1 площею 700 кв.м. ОСОБА_7 . На договорі наявнй штамп з якого вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_3 зареєстроване на праві влісності в цілому за ОСОБА_7 , записано в реєстрову книгу №16 реєстр №3513, інвентарна справа №3642 18.07.1960 року (а.с. 22)
Згідно рішення 415 виконавчого комітету Дергачівської районної ради депутатів трудящих Харківської області від 12.05.1956 року вирішено надати право індивідуального будівництва на земельній ділянці у АДРЕСА_1 площею 700 кв.м. ОСОБА_7 .
Рішенням виконавчого комітету Дергачівської районної ради депутатів трудящих Харківської області від 13.09.1988 року надано дозвіл ОСОБА_7 на облаштування газового котла .
Про завершення будівництва та ведення в експлуатацію індивідуального домоволодіння затверджений рішенням виконавчого комітету Дергачівської селищної ради від 09.06.1987 року № 70/2, ОСОБА_7 надано Акт від 29.05.1987.
ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Дергачівської міською радою 22.10.2007 року Серії НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 укладено шлюб 18.08.1951. Прізвище дружини після реєстрації Будянська.
ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_18 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Дергачівської міською радою 27.12.2017 року Серії НОМЕР_3 .
Від шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_4 мали доньку ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_14 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 . 
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища актовий запис №219 від 16 грудня 1981 р. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 укладено шлюб . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_14 .
21 липня 2004 р. шлюб розірвано актовий запис 208 .
Від шлюбу ОСОБА_3 мала дітей  ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_19 та  ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_15 , що підтверджується листом Дергачівської нотаріально контори 25.05.2026 №777/01-16.
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_20 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Дергачівським відділом ДРАЦС у Харківській області 12.04.2023 року Серії НОМЕР_5 .
ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Дергачівським відділом ДРАЦС у Харківській області 10.10.2024 року Серії НОМЕР_6 .
Згідно відповіді Дергачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомлено, що проведеною перевіркою за обліковими даними Відділу та згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16 та відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено.
Згідно відповіді  Харківського обласного нотаріального архіву (адреса: м. Харків, вул. Бібліка, б.18) від 06.07.2026 відповідно до  відомостей, внесених до Спадкового реєстру, інформація про заповіти, спадкові договори, посвідчені від імені ОСОБА_7 , відсутні. На виконання п. 3.3 Положення про Спадковий Реєстр, затвердженого Наказом №1810/5 Міністерства юстиції України 07.07.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 831/19569, надано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру №№ 85869858, 85869061. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №85869858 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наявна інформація про заведення спадкової справи №438/08 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 Дергачівською державною нотаріальною конторою. Відомості про видані свідоцтво про право на спадщину відсутні. Спадкова справа № 438/08 вважається відкритою. Заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини, неприйняття спадщини і т. і., по відкритим спадковим справам зберігаються в державній нотаріальній конторі (Дергачівськи державній нотаріальній конторі Харківської області) і до архіву передаються випадку її ліквідації.
Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 25.05.2026 № 777/01-16:
- після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3  ОСОБА_7 , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області була заведена спадкова справа № 438/08, заповітів від його імені посвідчено не було;
-після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилася;
-після померлої ІНФОРМАЦІЯ_21 ОСОБА_3 , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилася, заповітів від її імені посвідчено не було;
-після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_8 , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилася, заповітів від його імені посвідчено не було; 
-після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилася, заповітів від його імені посвідчено не було.
Додатково повідомили, що згідно інформаційної довідки про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, було виявлено наявність заповіту, який співпадає з іменем ОСОБА_4 , посвідчений Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 20.12.1983 року, зареєстрованого у реєстрі за № 4419, але невідома дата народження та місце проживання заповідача. Архівний фонд Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області до 2010 року включно переданий на зберігання до Харківського обласного державного нотаріального архіву.
На підтвердження вище зазначеного надано: 
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_7 ;
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори); 
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті  ОСОБА_6 ;
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори);
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_8 ;
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкдкові договори на 1-му арк. в 1-му прим; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та їх підставі ані на свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_3 ;
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори);
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4 ;
-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).
Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олени Миколаївни, щодо оформлення спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини, не прийняття спадщини іншими спадкоємцями, які могли б дати згоду на таке прийняття, рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.
З погосподарської книги будинку у АДРЕСА_1 вбачається, що в даному будинку були зареєстровані та постійно проживали :
ОСОБА_7 (дідусь) з 14.05.1979, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
ОСОБА_4 (бабуся) з 30.03.1979, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
ОСОБА_3 (їх дочка) з 20.02.1982, померла ІНФОРМАЦІЯ_21 ,
ОСОБА_13 (чоловік дочки) з 23.12.1981 ,знят з реєстрації 22.11.2000, 
ОСОБА_8 (онук) з 16.07.2002, помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ,
ОСОБА_6 (онук) з 19.05.2000, помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Всі зняті з реєстрації у зв`язку із смертю .
Відповідно до акта від 26.05.2025 за адресою АДРЕСА_1 постійно мешкає ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_5 близько 16-ти років.
В судовому засіданні позивач підтвердила, що з 2009 року вона з дочкою від першого шлюбу ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перейшла проживати в будинок АДРЕСА_1 - до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і проживали вони як чоловік та дружина до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Зазначене також підтвердили свідки:
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , пояснив, що він був другом покійного чоловіка позивачки з дитинства, часто бував в гостях у цієї родини. В будинку мешкали бабуся, мама покійного ОСОБА_10 і його покійний брат. Потім років 20 тому ОСОБА_10 привів ОСОБА_16 з дочкою і вони мешкали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство і в подальшому доглядали бабусю і маму . Жили вони в окремій кімнаті . У ОСОБА_10 своїх дітей не було, як і у його брата. ОСОБА_10 з ОСОБА_16 купили машину "9", яку вона після його смерті продала, то му що та зламалась.
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , працює машиністом на залізниці . Працював з чоловіком позивачки на залізниці та були друзями та сусідами, разом їздили на роботу то на його машині то на машині ОСОБА_10 .Ходили в гості часто. Їх родину знали з 2009 року. Бачив що вони вели спільне господарство , виховували доньку ОСОБА_16 від першого шлюбу. Похованням ОСОБА_10 займалася ОСОБА_16 , як і його лікуванням .Також ОСОБА_16 доглядала мати ОСОБА_10 коли та була хвора. 
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , працює начальником відділу управління послугами ПП "РЕДХЕД ФЕМІЛІ" та є сусідкою позивачки. ОСОБА_10 вона знає з дитинства . ОСОБА_16 пам`ятає з 2011 року . Вона переїхала до ОСОБА_10 у будинок із донечкою. Вони вели спільне господарство .Купили машину. ОСОБА_16 доглядала ОСОБА_10 коли він хворів і поховала його. У ОСОБА_10 своїх дітей не було.
Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина, яку прийняла позивачка, шляхом спільного проживання як чоловіка та дружини у будинку в АДРЕСА_1 . Але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_6 не уявляється можливим у зв`язку з тим, що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Отже позивач просить встановити цей факт.
Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_6 необхідно заявниці для підтвердження права на спадщину та належного її оформлення, зокрема з метою наступного вирішення питання про оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 .
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встанови факт її, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 факт проживання у фактичному шлюбі з січня 2009 року і по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 та визнати за нею в порядку спадкування за законом 4 черги після смерті співмешканця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Частиною другою та четвертою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Як установлено частиною другою статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Разом із тим, нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09листопада 2020 року №757/8786/15-ц.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16, від 11квітня 2023 року у справі №165/2346/20.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення позивачем факту її проживання із ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вони разом проживали з 2009 року, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет і витрати, мали взаємні права та обов`язки по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Щодо визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , права власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом 4 черги після смерті співмешканця  ОСОБА_6 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Звертаючись до суду із позовом, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .
В судовому засіданні встановлено, що право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав ОСОБА_7 , після нього вже при прийнятті спадщині ніхто не переоформлював документи на зазначене домоволодіння.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1258 ЦК України визначена черговість спадкування за законом, а саме - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
У ОСОБА_6 відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги, тому право спадкування отримують спадкоємці четвертої черги.
Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Зі змісту ст. 1264 ЦК України слідує, що законодавець захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім`ї і які проживали з ним впродовж достатньо тривалого часу (п`ять років), вели спільне господарство.
Враховуючи, що померлі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ,  ОСОБА_6 на момент смерті не здійснили державної реєстрації права власності на житловий будинок, але зазначене майно входить до складу спадщини, яку вони прийняли у встановленому законом порядку, оскільки проживали та були зареєстровані разом з дідусем ОСОБА_7 на момент його смерті, заяв про відмову від спадщини матеріали справи не містять, а судовим розглядом встановлений факт сумісного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , в житловому будинку АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , з січня 2009 року до дати смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , як чоловіка і жінки без шлюбу, що дає право на спадкування згідно 4 черги спадкоємців за законом, позовні вимоги про визнання права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , на зазначений будинок, в порядку спадкування за законом 4 черги після смерті співмешканця ОСОБА_6 , підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олени Миколаївни, щодо оформлення спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 було відмовлено , у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини, не прийняття спадщини іншими спадкоємцями, які могли б дати згоду на таке прийняття, рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Отже судом встановлено, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку її право підлягає судовому захисту відповідно до статті 16 ЦК України шляхом визнання за нею права на спадкове майно (права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом), що відповідає положенням статей 1216, 1217, 1223, 1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України.
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат суд не вирішує.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Встановити факт сумісного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в житловому будинку АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , з 01 січня 2009 року до дати смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_11 , як чоловіка і жінки без шлюбу, що дає право на спадкування згідно четвертої черги спадкоємців за законом. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації:  АДРЕСА_6 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;
відповідач: Дергачівська Міська Рада, 62303 Харківська обл., Харківський р-н, м. Дергачі, пл. Перемоги, буд. 5, код ЄДРПОУ 04059496, е-mail:derradadergachi@ukr.net, засіб зв`язку +380(67) 807 28 67.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя Н. В. Коваленко