СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2026 року Справа № 480/9315/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.08.2026 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Одеської митниці, оформлену листом від 03.11.2025 № 7.10-3/28-01-04/13/16738, у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" дозволу на внесення змін до митних декларацій від 24.09.2025 № 25UA500050007709U7 та від 24.09.2025 № 25UA500050007712U8.
Зобов`язано Одеську митницю (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) внести зміни до митних декларацій від 24.09.2025 № 25UA500050007709U7 та від 24.09.2025 № 25UA500050007712U8 на підставі заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" від 23.10.2025 № 222 та від 23.10.2025 № 223.
Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
24.08.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, а саме просить присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМАВТОКОМПЛЕКТ-СЕРВІС» (ЄДРПОУ 31097550) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.
Ухвалою суду від 27.08.2026 заяву призначено до розгляду на 08.09.2026 р. у письмовому провадженні.
Відповідачем подано заперечення на заяву, де просить врахувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, в якій суд касаційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на правову допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості і верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, враховуючи такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін.
Крім цього, в постанові від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Також відповідач зазначив, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн. становить 15,02 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2026 року, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 961,54 годин роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.
Враховуючи вищезазначене, просить зменшити розмір судових витрат на правову допомогу.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи заяви, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати з правничої допомоги.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У пункті 269 Рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України” Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі “Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Як вбачається із копій доданих письмових доказів: ордера (а.с. 12), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 13), договора №11/11/25 від 11.11.2025 про надання правової допомоги з додатковою угодою (а.с. 14 звор.бік - 17), акту наданих послуг від 29.12.2025 (а.с. 166), зведеної виписки (а.с. 167), платіжної інструкції № 4192 від 12.12.2025 (а.с. 167 звор.бік) позивачем сплачено АБ "Олени Кононенко" кошти в загальній сумі 50000,00 грн. на оплату правової допомоги, яка відповідно до акту наданих послуг складається з наступного: 
Здійснення представництва інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМАВТОКОМПЛЕКТ-СЕРВІС» по справі № 480/9315/25, а саме: підготовка та подання до Сумського окружного адміністративного суду:
- позовної заяви про визнання протиправною оформлену листом від 03.11.2025 № 7.10-3/28-01-04/13/16738 (в частині, що стосується ТОВ «РЕМАВТОКОМПЛЕКТ-СЕРВІС») відмову Одеської митниці у внесенні змін до митних декларацій та зобов`язати відповідача внести зміни до електронних митних декларацій від 24.09.2025 №25UA500050007709U7 та №25UA500050007712U8;
- письмового підтвердження;
- відповіді на відзив.
На думку суду, вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до задоволення частково, враховуючи наступне.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, так як справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надані послуги зводились виключно до надання послуги щодо підготовки позовної заяви та відповіді на відзив, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.
При цьому, враховуючи предмет даного спору, тривалість часу, затраченого представником позивача на підготовку та складання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 10 000,00 грн. на відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, -  В И Р І Ш И В:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" про ухвалення додаткового судового рішення – задовольнити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремавтокомплект - Сервіс" (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 148, код ЄДРПОУ 31097550) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, Одеська область, м. Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, код ЄДРПОУ 44005631) витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення. 
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя   О.А. Прилипчук