Справа №522/13101/24
Провадження №2/522/1125/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року   м. Одеса

Приморський районний суду м. Одеси у складі:
головуючої – судді Косіциної В.В.,
розглянувши на підставі наявних матеріалів цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Колективного підприємство «БУДОВА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» про визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання додаткових угод недійсними, визнання пункту договору недійсним,-
ВСТАНОВИВ:
15 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкти інвестування та зобов`язання вчинити дії, у якій позивачі просять визнати згідно договорів асоційованого членства в споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та асоційованими членами майнові права на об`єкти нерухомості (за переліком); зобов`язати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» виконати у повному обсязі умови договорів асоційованого членства у споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та пайовиками (за переліком) шляхом забезпечення будівництва будинку, закріплення та передачі квартир (нежитлових приміщень, паркінгів), правовстановлюючі документи позивачам; зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 23.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.
Разом із позовом надійшла заява про забезпечення позову.
За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Чернявській Л.М.
Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року роз`єднано поєднані в одному провадженні позовні вимоги Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкти інвестування та зобов`язання вчинити дії та передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси на реєстрацію та присвоєння провадженню нового унікального номеру
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справі за позовом ОСОБА_1 до споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкти інвестування та зобов`язання вчинити дії присвоєно ЄУН – 522/13101/24 та передано на розгляд судді Чернявській Л.М.
Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Частково задоволено клопотання про забезпечення позову. Призначено підготовче засідання на 10 вересня 2024 року.
09 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про долучення доказів.
У підготовче засідання, призначене на 10 вересня 2024 року учасники справи – не з`явилися. Наступне підготовче засідання призначено на 14 листопада 2024 року.
12 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
16 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
04 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
07 жовтня 2024 до Приморського районного суду м. Одеси від ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
12 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та ПУКБ МОУ належним чином засвідчену копію сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту; довідки про присвоєння адреси об`єкту будівництва; технічного паспорта об`єкта будівництва.
14 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача надійшла заява про проведення засідання без участі.
У підготовче засідання, призначене на 14 листопада 2024 року учасники справи – не з`явилися. Підготовче засідання відкладено на 10 лютого 2025 року, пізніше на 17 березня 2025 року та на 19 травня 2025 року.
27 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про зміну предмету позову, у якій заявниця просила прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, та викласти позовні вимоги в наступні редакції:
- визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме, квартиру АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення №1130 у будинку АДРЕСА_2 ;
- визнати додаткові угоди від 11.12.2019 року №3, від 25.01.2024 року №4, №5 від 01.03.2024 року до договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, укладені між ТОВ «УВГП-СИТСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА»;
- зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД»;
- визнати п.5.2.2 Договору про спільну діяльність від 26.01.2024 року №1/Г-19, укладений між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» - недійсним.
27 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни надійшла заява про зміну одного заходу забезпечення позову іншим (в порядку статті 156 ЦПК України), у якій заявниця просила змінити захід забезпечення позову застосований ухвалою суду від 07 серпня 2024 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 на інший, а саме:
- накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме, квартиру АДРЕСА_3 , ідентифікатор об`єкту – 01.3074881.4645379.20240711.83.6317.94; нежитлове приміщення №1130, загальною площею 5,2 кв.м., що розміщене на 14 поверсі будинку АДРЕСА_2 , ідентифікатор об`єкту – 01.3074881.4645379.20240711.83.6588.00.
- заборонити суб`єктам, які відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно – здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчужування (передавання, прийняття) з зазначеними об`єктами нерухомого майна.
На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси – Чукова Л.В. від 19.05.2025 року №789/25, було проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, за наслідками якого вона передана на розгляд судді Косіциній В.В.
Ухвалою суду від 29 травня 2026 року заяву представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про зміну одного заходу забезпечення позову іншим (в порядку статті 156 ЦПК України) – задоволено частково.
Змінити захід забезпечення позову, встановлений ухвалою суду від 07 серпня 2024 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 на захід забезпечення позову у вигляді арешту. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме - квартиру АДРЕСА_3 , ідентифікатор об`єкту – 01.3074881.4645379.20240711.83.6317.94 та нежитлове приміщення №1130, загальною площею 5,2 кв.м., що розміщене на 14 поверсі будинку АДРЕСА_2 , ідентифікатор об`єкту – 01.3074881.4645379.20240711.83.6588.00.
Ухвалою суду від 02 червня 2025 року справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження. У зв`язку зі зміною складу суду розпочато підготовчий розгляд справи з початку. Підготовче засідання призначено на 12 червня 2025 року.
09 червня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У підготовче засідання, призначене на 12 червня 2026 року учасники справи – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» - задоволено, відкладено підготовчий розгляд справи на 02 липня 2025 року.
02 липня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни надійшла заява про відкладення розгляду справи.
У підготовче засідання, призначене на 02 липня 2025 року учасники справи – не з`явилися, хочу були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника позивача за первісним позовом – задоволено, відкладено підготовчий розгляд справи на 14 липня 2025 року.
Підготовче засідання по справі, призначене на 14 липня 2025 року було відкладено на 25 вересня 2025 року.
25 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни надійшла заява про відкладення розгляду справи.
У підготовче засідання, призначене на 25 вересня 2025 року учасники справи – не з`явилися, хочу були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника позивача за первісним позовом – задоволено, відкладено підготовчий розгляд справи на 23 жовтня 2025 року.
У підготовче засідання, призначене на 23 жовтня 2025 року з`явився представник позивача, представник СТ «СУЗІР`Я БУДОВА». Інші учасник справи у судове засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У підготовчому засіданні представниця позивача заявила клопотання про залучення співвідповідачів, а саме, ПУКБ МОУ, КП «БУДОВА», ТОВ «БАУБУД». Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача – адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про зміну предмету позову. Задоволено клопотання про залучення співвідповідачів. Відкладено підготовчий розгляд справи на 03 грудня 2025 року.
06 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
07 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ПУКБ МОУ надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
07 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла зустрічна позовна заява Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України до ОСОБА_1 та Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» про визнання договору недійсним, у якому позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним договір асоційованого членства у споживчому товаристві від 20.11.2018 року №4/214а-КР із змінами та доповненнями та від 18.10.2021 року №4/14а-К, укладеного між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» і ОСОБА_1 .
02 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. 
03 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
Підготовче засідання, призначене на 03 грудня 2025 року не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги. Наступне підготовче засідання призначено на 05 лютого 2026 року.
11 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_1 надійшли відповіді на відзиви СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та ПУКБ МОУ, у яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.
04 лютого 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ПУКБ МОУ про відкладення розгляду справи. 
У підготовче засідання, призначене на 05 лютого 2026 року учасники справи – не з`явилися, хочу були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника ПУКБ МОУ, відкладено розгляд справи на 12 березня 2026 року.
Підготовче засідання по справі, призначене на 18 березня 2026 року не відбулося у зв`язку із оголошенням у місті Одесі сигналу «Повітряна тривога». Наступне засідання по справі призначено на 16 квітня 2026 року.
Підготовче засідання по справі, призначене на 16 квітня 2026 року не відбулося у зв`язку із замінюванням приміщення суду. Наступне засідання по справі призначено на 28 квітня 2026 року.
У підготовче засідання, призначене на 28 квітня 2026 року з`явився представник позивача та представник СТ «СУЗІР`Я БУДОВА». Інші учасники справи у підготовче засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року зустрічну позовну заяву залишено без руху. Закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 09 червня 2026 року.
У судове засідання, призначене на 09 червня 2026 року з`явився представник позивача та представник СТ «СУЗІР`Я БУДОВА». Інші учасники справи у судове засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. 
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року зустрічну позовну заяву повернуто позивачу.
Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що текст рішення буде проголошено 18 червня 2026 року.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
З урахуванням заяв про зміну предмету позову позивач просить суд: 
- визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме, квартиру АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення №1130 у будинку АДРЕСА_2 ;
- визнати додаткові угоди від 11.12.2019 року №3, від 25.01.2024 року №4, №5 від 01.03.2024 року до договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, укладені між ТОВ «УВГП-СИТСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА»;
- зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД»;
- визнати п.5.2.2 Договору про спільну діяльність від 26.01.2024 року №1/Г-19, укладений між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» - недійсним.
Правокористувачем земельної ділянки, цільовим призначенням якої є розміщення та постійна діяльність ЗСУ, кадастровий номер – 5110137500:44:001:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 є Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 12.12.2016 року №75570115.
Так 25 листопада 2004 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» (пайовик) та ПУКБ МОУ укладено договір про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей №227/УПБ-70Д, предметом якого було фінансування та будівництва пайовиком в повному обсязі, згідно одержаної у встановленому законом порядку проектно-кошторисної документації на будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, підземними паркінгами, обладнанням, інженерними мережами та спорудами, орієнтованою загальною площею 35 000 кв.м., на земельній ділянці загальною площею 2,5 га у АДРЕСА_4 (військове містечко № НОМЕР_1 ), в тому числі:
- перша черга – група житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщенням (12 000 кв.м.), термін введення до експлуатації – перший квартал 2007 року;
- друга черга – група житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщенням (12 000 кв.м.), термін введення до експлуатації – 2007 рік;
- третя черга – група житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщенням (12 000 кв.м.), термін введення до експлуатації – 2008 рік.
У п.3.1. Договору визначено, що пайових здійснює у повному обсязі фінансування будівництва об`єкту на умовах, передбачених договором, а замовник вносить свою пайову участь у будівництво у вигляді виконання обов`язків, надання послуг, передбачених у п.4.1. Договору.
Згідно п.п. А, п.4.1. Договору, замовник зобов`язаний виконати всі необхідні дії для відведення земельної ділянки та приведення її у стан, придатний для будівництва об`єкту до 31.12.2005 року та виконувати в повному обсязі функції замовника відповідно до умов договору та чинного законодавства.
У п.3.2. Договору, сторони погодили, що після введення об`єкту в експлуатацію, замовник і пайовик підписують акт розподілу об`єкта згідно умов, передбачених п.3.4. Договору.
Відповідно до п.3.4. Договору, розподіл об`єкту між сторонами здійснюється наступним чином:
- замовнику 20% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди складає орієнтовно 7 000 кв.м.;
- пайовику 80% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди складає орієнтовно 28 000 кв.м., а також кінцеву будівельну продукцію, визначену проектно-кошторисною документацією, а саме, будинок (секції), 100% вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень, підземні паркінги, обладнання, інженерні мережі та споруди.
Відповідно до підпункту «і» п. 4.1 договору Замовник зобов`язаний узгодити з Пайовиком, шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього «Договору» всі права третіх осіб на загальну площу житла, що має придбатися в порядку пайової участі.
У пункті 3.7. Договору сторони погодили, що пайовик має право надавати замовнику квартири в інших новозбудованих житлових будинках у м. Одесі в обсязі частки замовника, визначеної в п.3.4. Договору.
02 грудня 2005 року між ТОВ «УВГП-Система» як пайовиком та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України як замовником, укладено додаткову угоду №1/70 СП до договору №227/УПБ-70Д про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 25.11.2004, відповідно до умов якої:
- з метою скорочення термінів забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, та враховуючи те, що завершення будівництва об`єкта (шифр О-186, група житлових будинків загальною площею 37000 кв.м у АДРЕСА_4 ) згідно з умовами договору №227/УПБ – 70Д від 25.11.2004 передбачено чергами на 2007-2008р., сторони домовились про те, що пайовик передає у 2005 році замовнику за його згодою квартири у інших будинках (пункт 1);
- загальна площа квартир, які передаються пайовиком замовнику відповідно до пункту 1 цієї додаткової угоди, вираховується з загальної площі житла, яка входить до частки замовника, відповідно до пункту 3.4 договору (пункт 2);
- дійсна додаткова угода набуває чинності з моменту її погодження та є невід`ємною частиною договору на пайову участь у будівництві житла №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 (пункт 4).
25 грудня 2008 року між ТОВ «УВГП-Система» як пайовиком, та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України як замовником, укладено додаткову угоду №2/70 СП до договору №227/УПБ-70Д про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 25.11.2004, відповідно до умов якої:
- у зв`язку з необхідністю більш тривалого терміну на виготовлення містобудівної документації, сторони дійшли згоди внести у зміни у пункт 2.1 договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 стосовно термінів будівництва та викласти абзац другий пункту 2.1 у такій редакції: «перша черга – група житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями (12 тис. кв.м) – термін введення до експлуатації – перший квартал 2011 р.; друга черга - група житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями (12 тис. кв.м) – термін введення до експлуатації – 2011 р.; третя черга - група житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями (11 тис. кв.м) – термін введення до експлуатації – перший квартал 2012 р.» (пункт 1);
-пункт 3.7 договору викладено у такій редакції:
«Пайовик достроково передає замовнику квартири відповідно до п. 3.4 договору загальною площею 7008,20 кв.м, у т.ч. 30 квартир загальною орієнтованою площею 2568 кв.м у АДРЕСА_5 , згідно з додатком №1 до цієї додаткової угоди, у строк до 20.12.2008, 74 квартири в АДРЕСА_6 орієнтовною площею 4439,7 кв.м, згідно з додатком №2 до цієї додаткової угоди, за погодженням КЕВ м. Одеса, у строк до 20.12.2009. У разі затримки строків введення в експлуатацію вищезазначеного житла не з вини пайовика та/або затримки погодження органів КЕЧ понад вищевказаного строку, ці строки переносяться на строк затримки.
При цьому, на площу квартир, отриманих замовником, за вказаними адресами, відповідно зменшується площа квартир в долі замовника в об`єкті, визначена п. 3.4 договору, та на таку ж площу збільшується площа квартир в долі пайовика в об`єкті.
Замовник приймає зазначені квартири та протягом першого кварталу 2009 року, здійснює відселення сімей військовослужбовців, що зареєстровані на момент укладання договору та мешкають у приміщеннях, розташованих на будівельному майданчику у АДРЕСА_4 » (пункт 3).
16 жовтня 2015 року укладена додаткова угода №3/70 СП до договору №227/УПБ-70Д про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 25.11.2004 між ТОВ «УВГП-Система» та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України.
У додатковій угоді №3/70 СП від 16.10.2015 до договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 сторони погодили, серед іншого, що розподіл об`єкту між сторонами здійснюється наступним чином:
- Замовнику - 7735,00 кв.м об`єкту;
- Пайовику – решта площі об`єкту, а також кінцеву будівельну продукцію, визначену проектно-кошторисною документацією, а саме, будинок (секції), 100% вбудовано-прибудованих приміщень, підземні паркінги, інженерні мережі та споруди, незалежно від ТЕП об`єкту.
Вказане підтверджується постановою КГС ВС від 14 грудня 2022 року у справі №916/1674/18.
13 березня 2016 року на підставі рішення установчих зборів прийнято рішення про створення СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», що підтверджується копією статуту. У Статуті визначено, що СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» є споживчим житлово-будівельним кооперативом, створене з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів (асоційованих членів) на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
29 серпня 2016 року між ТОВ «УГВП-СИСТЕМА», СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» було укладено договір про спільну діяльність №1/Г-19, предметом якого є будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщенням, підземним паркінгом, обладнанням, інженерними мережами та спорудами, орієнтованою загальною площею 85 000 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . Для досягнення мети за договором, сторони зобов`язалися спільно та узгоджено здійснювати необхідні фактичні та юридичні дії.
Зі змісту п.2.1.4 та п.2.1.5 Договору вбачається, що внесок ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» становить 204 000,00 гривень, частка в спільній діяльності становить 0,03%.
Зі змісту п.2.5.3 та п.2.5.4 Договору вбачається, що внесок ТОВ «БАУБУД»» становить 204 000,00 гривень, частка в спільній діяльності становить 0,03%.
Зі змісту п2.3.3 та п.2.3.4 Договору вбачається, що внесок СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» становить 679 796 000,00 гривень, частка в спільній діяльності становить 99,94%.
У п.2.4.2. Договору визначено, що СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» зобов`язалося здійснити фінансування виконання будівельно-монтажних робіт Об`єкту у розмірі 100%, шляхом укладання договір підряду та безпосередніх взаєморозрахунків з виконавцями роюіт з будівництва об`єкту відповідно до фактичних витрат на проектні і будівельно-монтажні роботи, а також з постачальниками матеріалів та устаткування, та/або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Договору про спільну діяльність, зокрема, для здійснення від імені Договору про спільну діяльність відповідних розрахунків за укладеними договорами.
10 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (пайовик) та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (замовник), колективним підприємством «Будова» (генпідрядник) укладено додаткову угоду №303/36/4 до Договору про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей №227/УПБ-70Д від 25.11.2004.
14 серпня 2018 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 113182261343, яким надано дозвіл замовнику – ПУКБ МОУ та генеральному підряднику – КП «БУДОВА» здійснювати будівництво із назвою «Будівництво житлових будинків з вбудованими приміщенням громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 , І черга будівництва (4 пусковий комплекс), місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_4 .
Також, 31 серпня 2018 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 112182432456, яким надано дозвіл замовнику – ПУКБ МОУ та генеральному підряднику – КП «БУДОВА» здійснювати будівництво із назвою «Будівництво житлових будинків з вбудованими приміщенням громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 , І черга будівництва (5 пусковий комплекс), місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_4 .
20 листопада 2018 року між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ОСОБА_15 було укладено договір асоційованого членства в споживчому товаристві №4/214а-КР, за яким пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в товариство, з метою забезпечення будівництва будинку за рахунок внесеного Пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього договору, а товариство зобов`язується забезпечити будівництво будинку, і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовику закріплену за ним квартиру за умови, виконання пайовиком зобов`язання за цим договором. Розмір частки, зазначений в п.2.1. Договору є остаточним і включає в себе витрати товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та його здачі в експлуатацію (паю), а також витрати на утримання товариства та реалізацію заданих цілей і завдань (цільовий внесок).
У п.1.4. Договору, що характеристика квартири закріплюється в додатку №1 («Специфікація» до даного договору, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно додатку №1 до договору асоційованого членства в споживчому товаристві від 20.11.2018 №4/214а-КР, квартира яку товариство зобов`язалося передати пайовику після здачі будинку в експлуатацію та виконання пайовиком умов договору характеризується наступними ознаками:
- місце знаходження будинку – АДРЕСА_4 ;
- секція – 4;
- поверх – 14;
- будівельний номер квартири –214а;
- загальна площа квартири – 45,1 кв.м.;
- кількість кімнат – 1 (одна).
27 серпня 2021 року між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», ОСОБА_15 та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору асоційованого членства в споживчому товаристві від 20.11.2018 №4/214а-КР,, за яким за згоди товариства було замінено первісного пайовика на нового пайовика.
Також, 18 жовтня 2021 року між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ОСОБА_1 було укладено договір асоційованого членства в споживчому товаристві №4/14а-К, за яким пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в товариство, з метою забезпечення будівництва будинку за рахунок внесеного Пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього договору, а товариство зобов`язується забезпечити будівництво будинку, і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовику закріплену за ним квартиру за умови, виконання пайовиком зобов`язання за цим договором. Розмір частки, зазначений в п.2.1. Договору є остаточним і включає в себе витрати товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та його здачі в експлуатацію (паю), а також витрати на утримання товариства та реалізацію заданих цілей і завдань (цільовий внесок).
У п.1.4. Договору, що характеристика квартири закріплюється в додатку №1 («Специфікація» до даного договору, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно додатку №1 до договору асоційованого членства в споживчому товаристві від 20.11.2018 №4/214а-КР, об`єкт, який товариство зобов`язалося передати пайовику після здачі будинку в експлуатацію та виконання пайовиком умов договору характеризується наступними ознаками:
- місце знаходження будинку – АДРЕСА_4 ;
- секція – 4;
- поверх – 14;
- будівельний номер – 14а.
11 грудня 2019 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та ТОВ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №3 до договору про спільну діяльність від 29.08.2016 №1/Г-19, відповідно до якої:
- сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 3.3 Договору: « За рахунок коштів спільної діяльності, Стороні-1 (ТОВ «УВГП-Система») компенсуються кошти, витрачені нею на виконання зобов`язань за договором з пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси, який буде укладений між Стороною-1 та Одеською міською радою, витрати по сплаті плати за землю та відшкодування витрат на виконання зобов`язання Сторони-1 за Договором № 227/УПБ-70Д «Про будівництва житла в поряду пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 25.11.2004 у вигляді квартир або вартості на їх придбання, у розмірах фактично витрачених коштів на покриття зобов`язання ТОВ «УВГП-Система» за Договором № 227/УПБ-70Д. У випадку необхідності збільшення суми фінансування, Сторони укладають додаткову угоду про збільшення внеску Сторони-2 (СТ «Сузір`я Будова»), або, у випадку відмови Сторони -2 від підписання такого Договору – про розірвання Договору про спільну діяльність. Сторона-1 (ТОВ «УВГП-Система») має право в такому випадку розірвати договір в односторонньому порядку» (п. 1 Додаткової угоди № 3 від 11.12.2019 р.)».
- сторони дійшли до згоди внести зміни до пункту 2.4.1 Договору та продовжити строк будівництва до 30 жовтня 2022 року (п. 2 Додаткової угоди № 3 від 11.12.2019 р.)
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року у справі №916/1674/18 визнано недійсною з моменту вчинення додаткову угоду № 3/70 СП від 16.10.2015 до договору №227/УПБ-70 Д від 25.11.2004 про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, укладену між Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та ТОВ «УВГП-Система», якою було змінено розмір площі, що переходить учасникам будівництва після завершення будівництва. Зазначена постанова залишена без змін постановою КГС ВС від 14 грудня 2022 року.
25 січня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №4 до договору про спільну діяльність №1/Г-19, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язань з передачі, які виникли на підставі рішення у справі №916/1674/18 та на підставі положень п.п.3.3. Договору про спільну діяльність №1/Г-19, сторони дійшли згоди розірвати договір з 25 січня 2024 року. Уповноважено СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вчинити дії шодо зняття з обліку договору про спільну діяльність №1/Г-19 з обліку у ГУ ДПС в Одеській області до 30 березня 2024 року. СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язалося передати виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «УВГП-СИСТЕМІ» в строк до 29 лютого 2024 року.
26 січня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» було укладено договір про спільну діяльність №1/Г-19, який було укладено з метою будівництва житлових будинків з вбудованими приміщенням громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 , І черга будівництва (4 пусковий комплекс) 
01 березня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №5 до договору про спільну діяльність №1/Г-19, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язань з передачі, які виникли на підставі рішення у справі №916/1674/18 та на підставі положень п.п.3.3. Договору про спільну діяльність №1/Г-1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Додатковою угодою №4 до договору, уповноважено СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вчинити дії щодо зняття з обліку Договору у ГУ ДПС в Одеській області до 30 вересня 2024 року. Сторони погодили, що СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язано передати виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», а ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» зобов`язано відшкодувати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вартість таких робіт у строк до 01 вересня 2024 року.
01 березня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було підписано акт прийому-передачі будівельно-монтажних робіт до договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, за яким СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» передало будівельно-монтажні роботи, які виконані генеральним підрядником.
10 жовтня 2024 року Державна інспекція архітектури та містобудування України видала сертифікат № ІУ123241004661, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплекту) проектній документації та підтверджує готовність до експлуатації «Будівництва житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 , І черга будівництва (ІV пусковий комплекс).
На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 03 березня 2025 року №107, об`єкту будівництва наступну адресу: АДРЕСА_2 .
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01 квітня 2025 року у справі № 916/4928/24, договір про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "УВГП-СИСТЕМА", Споживчим товариства "СУЗІР`Я БУДОВА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАУБУД" – визнано недійсним з моменту укладення. Застосовано наслідки недійсності правочину та визнано відсутніми передбачені Договором про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016 права у Товариства з обмеженою відповідальністю "УВГП-СИСТЕМА", Споживчого товариства "СУЗІР`Я БУДОВА", Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУБУД" щодо об`єктів будівництва та збудованих об`єктів на земельній ділянці по АДРЕСА_4 .
Заявляючи позовну вимогу про визнання права власності, позивачка за первісним позовом зазначає про те, що вона повністю сплатила пайові внески згідно умов Договору асоційованого членства у споживчому товаристві та, з введенням до експлуатації об`єкту будівництва, а тому набуває прав власності на об`єкти інвестування (будівництва). Вказує, що СТ «Сузір`я Будова») відмовляється виконати зобов`язання згідно Договору асоційованого членства у споживчому товаристві та передати Позивачці майно, діючи спільно з Відповідачами 2, 3, які в свою чергу уклали низку угод, метою яких є позбавлення Позивачки права власності на проінвестовані об`єкти.
СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» у відзиві на позовну заяву посилається на те, що договір асоційованого членства в споживчому товаристві, що укладені між позивачем а відповідачем не є договором інвестування. Посилання на те, що вказаний договір є договором інвестування суперечить положення законодавства.
У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У частині першій статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва регулюються законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про інвестиційну діяльність».
Договір про асоційоване членство первісним пайовиком та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» №4/214а-КР та №4/14а-К були укладені 20.11.2018 та 18 жовтня 2021 року відповідно.
Згідно Закону України «Про інвестиційну діяльність» в редакції на момент укладання договору №4/214а-КР та №4/14а-К, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект.
У ч.3 ст.4 Закону в редакції на момент укладання договору, інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об`єктів визначаються виключно законами.
Таким чином, вказана норма хоча і є імперативною, але допускає можливість визначення іншими законами інших способів фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва.
Так, відповідно до статей 1, 2, 3, 6, 19, 22 Закону України "Про кооперацію" кооперація - це система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів; кооперативна організація кооператив або кооперативне об`єднання; кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність із земель державної або комунальної власності відповідно до закону. Кооперативи придбавають земельні ділянки відповідно до Земельного кодексу України.
Отже, в розумінні застереження, передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", житлово-будівельний кооператив можна віднести до одного з альтернативних способів фінансування будівництва, врегульованих іншим законом, а саме Законом України "Про кооперацію".
Вказані висновки викладені у постанові ВС від 05 червня 2018 року у справі № 921/1204/15-г/6, де ВС досліджував спірний договір, предметом якого було здійснення будівництва об`єкта за рахунок коштів членів кооперативу з метою отримання у власність об`єктів житлового будівництва членами кооперативу і суспільством.
За таких обставин, договори асоційованого членства в споживчому товаристві №4/214а-КР та №4/14а-К, що укладені між пайовиком та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» є інвестиційними договорами, а посилання на те, що вказані договори не відповідають положенням чинного законодавства спростовується матеріалами справи та нормою ч.3 ст.4 Закону в редакції на момент укладання договору.
У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначено, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.
Згідно зі статтею 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав належать речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).
За правилами статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
У статті 190 ЦК України визначено, що майно є особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
Отже, у ЦК України визначення майнового права немає, оскільки у статті 190 ЦК України лише зазначено, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
Концепція поняття «майно» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а отже і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі» («Broniowski v. Poland»), заява № 31443/96; пункт 22 рішення від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05).
Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Таким чином, майнове право, яке є предметом договору, - це обумовлене право на набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як зазначено у статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У частині першій статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.
Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до закону (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 521/19092/17).
У статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону).
Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зроблено висновок, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлено право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої на підставі договору був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.
Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації.
Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, у разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства.
Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.
Як вже було зазначено, згідно договорів асоційованого членства в споживчому товаристві №4/214а-КР та №4/14а-К, пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в товариство, з метою забезпечення будівництва будинку за рахунок внесеного Пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього договору, а товариство зобов`язується забезпечити будівництво будинку, і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовику закріплений за ним об`єкт нерухомого майна за умови, виконання пайовиком зобов`язання за цим договором. Розмір частки, зазначений в п.2.1. Договору є остаточним і включає в себе витрати товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та його здачі в експлуатацію (паю), а також витрати на утримання товариства та реалізацію заданих цілей і завдань (цільовий внесок).
Тобто, основною умовою, за якої пайовику повинно було бути передано об`єкт нерухомого майна за умови сплати ним пайових внесків.
Так, згідно п.2.1. Договору від 20.11.2018 №44/214а-КР пайовик в порядку і на умовах, визначених договором зобов`язався внести частку у розмірі 51 005 Доларів США, що еквівалентно 1 416 140,00 гривень.
На підтвердження виконання умов п.2.1. Договору, позивачем було подано:
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 01.09.2021 №2793 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 03.02.2021 №2831 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 08.09.2021 №2893 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 07.09.2021 №2879 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 13.09.2021 №2953 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10.09.2021 №2929 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 09.09.2021 №2918 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 18.09.2021 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 15.09.2021 №2980 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 14.09.2021 №2962 на суму 49 990 грн; 
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21.09.2021 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 20.09.2021 №3008 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 17.09.2021 №3001 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 20.09.2021 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 23.09.2021 №3048 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 24.09.2021 №3040 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від вересня 2020 на суму 16 800 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10.06.2020 №2941 на суму 21 280 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21.07.2020 №3459 на суму 13 580 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 22.10.2020 №6052 на суму 5 660 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 01.10.2020 №5606 на суму 11 320 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 22.12.2020 №7018 на суму 22 608 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 14.01.2019 №273 на суму 24 878 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 15.03.2019 №2552 на суму 11 106 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 09.04.2019 №3197 на суму 11 106 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 07.05.2019 №3876 на суму 11 106 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 11.06.2019 на суму 11 106 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 05.02.2019 на суму 11 106 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 20.11.2019 №8653 на суму 4 840 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 19.08.2019 №6398 на суму 48 866 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 26.11.2018;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 23.11.2018;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 22.11.2018 №15551 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21.11.2018 №15459 на суму 49 990 грн.
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 20.11.2018 №15449 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 12.12.2018 на суму 11 106 грн.
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 29.04.2021 №1445 на суму 8 360 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 09.08.2021 №2417 на суму 26 835 грн.
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21.01.2020 №302 на суму 42 508 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 22.01.2021 №319 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 25.01.2021 №363 на суму 3 597 грн.
Позивачкою також надано сертифікат № А-0062938 на суму 97 Доларів США, №А-0062337 на суму 190 Доларів США.
Також, згідно п.2.1. Договору від 18.10.2021 №4/14а-К пайовик в порядку і на умовах, визначених договором зобов`язався внести частку у розмірі 3 007 Доларів США, що еквівалентно 79 500,00 гривень.
На підтвердження виконання умов п.2.1. Договору, позивачем було подано:
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 20.10.2021 №3204 на суму 49 990 грн;
- копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21.10.2021 №3214 на суму 29 510 грн.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що ОСОБА_1 в розумінні наведених вище норм є інвестором, а тому, у разі виконання умов договору, СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» мало б передати ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна, що за ним закріплений згідно специфікації, визначеної у договорах.
Проте, як вже встановлено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 01 квітня 2025 року у справі № 916/4928/24, договір про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "УВГП-СИСТЕМА", Споживчим товариства "СУЗІР`Я БУДОВА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАУБУД" – визнано недійсним з моменту укладення. Застосовано наслідки недійсності правочину та визнано відсутніми передбачені Договором про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016 права у Товариства з обмеженою відповідальністю "УВГП-СИСТЕМА", Споживчого товариства "СУЗІР`Я БУДОВА", Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУБУД" щодо об`єктів будівництва та збудованих об`єктів на земельній ділянці по АДРЕСА_4 .
Ухвалюючи таке рішення, суд виходив із того, що договір укладений без погодження із Південним УКБ як цього вимагають підпункт «і» пункту 4.1 та пункт 8.1 Договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004, відповідно до яких Замовник і Пайовик мають узгодити шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього Договору, всі права третіх осіб на загальну площу житла, що має придбатися в порядку пайової участі; передача Сторонам своїх прав та обов`язків за цим Договором третім особам допускається лише за письмовою згодою обох сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору.
Так, дійсно, позивач не був учасником справи №916/4928/24.
Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Проте, під час розгляду справи позивач не спростував ту обставину, що договір від 29.08.2016 №1/Г-19 було укладено без погодження з ПУКБ МОУ.
Більше того, наявність в ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» обов`язку узгоджувати з ПУКБ МОУ права третіх осіб на загальну площі житла підтверджується копією договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004.
Суд звертає увагу на те, що у постанові КГС ВС від 29 серпня 2025 року у справі №916/4928/24, предметом якої було визнання недійсним договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року №1/Г-19, укладеного між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД», застосування наслідків недійсності правочину та визнання відсутніми прав, Верховний Суд зазначив, що скаржник не є стороною спірного договору, що обґрунтовано було враховано судом апеляційної інстанції. У той час як права та обов`язки пайовика та СТ «Сузір`я Будова» (одного з відповідачів у даній справі), що виникли та існують із укладеного між ними договору асоційованого членства, в силу закону не можуть вливати на правовідносини дійсності/недійсності договору укладеного у 2016 році між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», СТ «СУЗІР?Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД». Колегія суддів вказала, що питання виконання/невиконання умов договору асоційованого членства в Споживчому товаристві від 14.03.2018 №4/322, укладеного між пайовиком та СТ «Сузір`я Будова», має розглядатись у межах дії даного договору. При цьому такі обставини не охоплюються предметом спору у справі, що переглядається. Вказана позиція також висловлена у постанові КГС ВС від 10 грудня 2025 року у справі № 916/4928/24.
Вказане свідчить про те, що СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» укладаючи договір асоційованого членства у споживчому товаристві та зобов`язуючись передати закріплений за пайовиком об`єкт нерухомого майна фактично не мало право вирішувати питання про відчуження такого об`єкта нерухомого майна, оскільки, такі дії не були погоджені із ПУКБ МОУ, як особою, яка є правокористувачем земельної ділянки, де здійснювалося будівництво житлового будинку та особою, яка є фактичним замовником будівництва і яка відповідно до закону набуває право власності на новостворений об`єкт нерухомого майна після завершення його будівництва.
ОСОБА_1 як пайовик згідно договорів асоційованого членства на момент їх укладання не була позбавлена можливості перевірити наявність або відсутність у СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» права вирішувати питання про передачу об`єктів будівництва третім особам.
Так, на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, який є у вільному доступі позивач за первісним позовом могла ознайомитися із сертифікатом ІУ 113182261343 щодо об`єкта будівництва «Будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 . 1 черга будівництва (ІV пусковий комплекс)» що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , та встановити, що замовником будівництва є ПУКБ МОУ, генеральним підрядником КП «БУДОВА, а СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» не належить до кола осіб, які беруть участь у будівництві.
Вказана обставина також могла б бути встановлена з Державного реєстру речових право на нерухоме майно, де саме ПУКБ МОУ визначено як правокористувач земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .
Суд також зауважує, що покладання на будь-яких третіх осіб відповідальності за зобов`язання, взяті СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» перед пайовиком за відсутності згоди такої особи – є недопустимим.
Тому, враховуючи те, що право позивача за первісним позовом на об`єкт будівництва не було погоджено з ПУКБ МОУ, як замовника будівництва та правокористувача земельної ділянки, беручи до уваги те, що у СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» були відсутні будь-які майнові права (в тому числі, володіння, користування або розпорядження) щодо об`єктів нерухомого майна, які входить до складу об`єкту будівництва, а зобов`язання щодо передання позивачеві об`єктів будівництва виникло поза волею ПУКБ МОУ, суд вважає, що підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на об`єкти нерухомого майна – відсутні, при цьому, остання не позбавлена права ініціювати в судовому порядку питання щодо невиконання або неналежного виконання умов договору асоційованого членства, зокрема, ініціювати питання про застосування заходів відповідальності сторін, що визначені у розділі 5 Договору.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Незалучення до участі у справі іншої особи, як належного співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 20 січня 2021 року у справі№ 203/2/19 (провадження № 61-6983св20).
Визначення відповідачів, предмет спору та підстави позову є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів і обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується останнім під час розгляду справи. Визначення складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладено в пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).
Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі № 910/15792/20).
За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 910/7122/17).
Як вже було встановлено судом, саме ПУКБ МОУ є замовником будівництва та правокористувачем земельної ділянки, де здійснювалося будівництво об`єкта нерухомого майна.
Зі змісту акту приймання-передачі майнових прав від 15.07.2025, що підписаний між ПУКБ МОУ та ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», об`єкт будівництва, на який позивач за первісним позовом просить визнати право власності не був передані ТОВ «УВГП-СИСТЕМА».
Тобто, речове право на спірний об`єкт нерухомого майна залишилися у ПУКБ МОУ, а тому, саме ПУКБ МОУ є належним відповідачем у справі та саме за рахунок нього можна задовольнити позовні вимоги.
Тому, беручи до уваги те, що СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», ТОВ «БАУБУД» та КП «БУДОВА» не є належними відповідачами, оскільки саме ПУКБ МОУ є особою, за рахунок якої можна було б задовольнити позовні вимоги, враховуючи те, що підстави для визнання права власності на об`єкти будівництва за позивачем – відсутні, оскільки, СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язалося передати спірні об`єкти нерухомого майна за відсутності у нього такого права, без погодження та поза волею ПУКБ МОУ, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Щодо позовної вимоги про визнання недійсними додаткових угод №3 від 11.12.2019 року, №4 від 25.01.2024 року, №5 від 01.03.2024 року до Договору про спільну діяльність від 29.08.2016 року, що укладений між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 11 грудня 2019 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та ТОВ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №3 до договору про спільну діяльність від 29.08.2016 №1/Г-19, відповідно до якої:
- сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 3.3 Договору: « За рахунок коштів спільної діяльності, Стороні-1 (ТОВ «УВГП-Система») компенсуються кошти, витрачені нею на виконання зобов`язань за договором з пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Одеси, який буде укладений між Стороною-1 та Одеською міською радою, витрати по сплаті плати за землю та відшкодування витрат на виконання зобов`язання Сторони-1 за Договором № 227/УПБ-70Д «Про будівництва житла в поряду пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 25.11.2004 у вигляді квартир або вартості на їх придбання, у розмірах фактично витрачених коштів на покриття зобов`язання ТОВ «УВГП-Система» за Договором № 227/УПБ-70Д. У випадку необхідності збільшення суми фінансування, Сторони укладають додаткову угоду про збільшення внеску Сторони-2 (СТ «Сузір`я Будова»), або, у випадку відмови Сторони -2 від підписання такого Договору – про розірвання Договору про спільну діяльність. Сторона-1 (ТОВ «УВГП-Система») має право в такому випадку розірвати договір в односторонньому порядку» (п. 1 Додаткової угоди № 3 від 11.12.2019 р.)».
- сторони дійшли до згоди внести зміни до пункту 2.4.1 Договору та продовжити строк будівництва до 30 жовтня 2022 року (п. 2 Додаткової угоди № 3 від 11.12.2019 р.)
25 січня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №4 до договору про спільну діяльність №1/Г-19, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язань з передачі, які виникли на підставі рішення у справі №916/1674/18 та на підставі положень п.п.3.3. Договору про спільну діяльність №1/Г-19, сторони дійшли згоди розірвати договір з 25 січня 2024 року. Уповноважено СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вчинити дії щодо зняття договору про спільну діяльність №1/Г-19 з обліку у ГУ ДПС в Одеській області до 30 березня 2024 року. СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язалося передати виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «УВГП-СИСТЕМІ» в строк до 29 лютого 2024 року.
01 березня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №5 до договору про спільну діяльність №1/Г-19, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язань з передачі, які виникли на підставі рішення у справі №916/1674/18 та на підставі положень п.п.3.3. Договору про спільну діяльність №1/Г-1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Додатковою угодою №4 до договору, уповноважено СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вчинити дії щодо зняття з обліку Договору у ГУ ДПС в Одеській області до 30 вересня 2024 року. Сторони погодили, що СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язано передати виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», а ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» зобов`язано відшкодувати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вартість таких робіт у строк до 01 вересня 2024 року.
В якості підстав для визнання недійсною додаткової угоди №3 позивач посилається на те, що під час укладання Додаткової угоди № 3 від 11.12.2019 не додержано вимог щодо відповідності правочинів ЦК України, Статуту СТ «Сузір`я Будова», моральних засад, а також інтересам асоційованих членів та укладання здійснено за відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності (рішення загальних зборів), що відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 203, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, є підставою для визнання Додаткової угоди № 3 від 11.12.2019 р. недійсною.
Позивач вказує, що укладання Додаткових угод № 4 від 25.01.2024 та № 5 від 01.03.2024 р. до Договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016 р. та Договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 26.01.2024 р., створює загрозу майнових прав позивача, оскільки, він позбавляється набутих на підставі Договору асоційованого членства у споживчому товаристві майнових прав на об`єкти будівництва.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).
У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 570/1533/20 (провадження № 61-8068св21).
Оскільки, сторонами додаткових угод №3, 4 та 5 були саме ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», саме вони є належними відповідачами у справі.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.
У постанові ВС від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20 вказано, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не є безпосереднім учасником правовідносин, що виникли за додатковими угодами №3, 4 та 5, оскільки, сторонами такого договору є ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА».
У вказаних додаткових угодах жодним чином не вирішувалися питання про права та інтереси позивачки за первісним позовом.
У той час права та обов`язки позивача виникли саме на підставі договору асоційованого членства в споживчому товаристві, а тому, не можуть впливати на правовідносини щодо дійсності або недійсності додаткових угод №3, 4 та 5, що укладені між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА».
Суд вважає за необхідне відзначити, що питання виконання/невиконання умов договору асоційованого членства в Споживчому товаристві укладеного між позивачем за первісним позовом та СТ «Сузір`я Будова», має розглядатись у межах дії даного договору. При цьому такі обставини не охоплюються позовною вимогою про визнання недійсними додаткових угод.
Більше того, суд зауважує, що додаткові угоди були укладені до договору про спільну діяльність від 29.08.2016 №1/Г-19, який був визнаний недійсним рішенням Господарського суду Одеської області від 01 квітня 2025 року у справі № 916/4928/24 із застосуванням наслідків недійсності правочину та встановленням відсутності, зокрема, у СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» права щодо об`єкта будівництва.
У статті 216 ЦК України вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Оскільки, договір про спільну діяльність від 29.08.2016 №1/Г-19 визнано недійсним, то він та усі додаткові угоди до нього не породжують будь-яких юридичних наслідків. При цьому, якщо позивач за первісним позовом вважає, що у зв`язку із визнанням надійним такого договору йому було завдано шкоду, останній має право ініціювати питання про відшкодування винною особою збитків та моральної шкоди.
Тому, враховуючи те, що позивачем не доведено факт порушення додатковими угодами його прав та інтересів, беручи до уваги те, що основний договір щодо якого було укладено додаткові угоди був визнаний недійсним, а тому, вони не породжують будь-яких юридичних наслідків, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ТОВ «УВГП СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 29.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» у повному обсязі, суд зазначає наступне.
29 серпня 2016 року між ТОВ «УГВП-СИСТЕМА», СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» було укладено договір про спільну діяльність №1/Г-19, предметом якого є будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщенням, підземним паркінгом, обладнанням, інженерними мережами та спорудами, орієнтованою загальною площею 85 000 кв.м. за адресою: м. Одеса, просп. Гагаріна, 19-21. Для досягнення мети за договором, сторони зобов`язалися спільно та узгоджено здійснювати необхідні фактичні та юридичні дії.
Зі змісту п.2.1.4 та п.2.1.5 Договору вбачається, що внесок ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» становить 204 000,00 гривень, частка в спільній діяльності становить 0,03%.
Зі змісту п.2.5.3 та п.2.5.4 Договору вбачається, що внесок ТОВ «БАУБУД»» становить 204 000,00 гривень, частка в спільній діяльності становить 0,03%.
Зі змісту п2.3.3 та п.2.3.4 Договору вбачається, що внесок СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» становить 679 796 000,00 гривень, частка в спільній діяльності становить 99,94%.
У п.2.4.2. Договору визначено, що СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» зобов`язалося здійснити фінансування виконання будівельно-монтажних робіт Об`єкту у розмірі 100%, шляхом укладання договір підряду та безпосередніх взаєморозрахунків з виконавцями робіт з будівництва об`єкту відповідно до фактичних витрат на проектні і будівельно-монтажні роботи, а також з постачальниками матеріалів та устаткування, та/або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Договору про спільну діяльність, зокрема, для здійснення від імені Договору про спільну діяльність відповідних розрахунків за укладеними договорами.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У постанові від 23.01.2018 у справі № 910/2763/17 Верховний Суд, враховуючи передбачений частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України спосіб захисту цивільних прав та інтересів, дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно скасував рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні первісного позову та дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог первісного позову про зобов`язання ТОВ виконати умови договору про надання послуг.
У постанові від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.
25 січня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №4 до договору про спільну діяльність №1/Г-19, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язань з передачі, які виникли на підставі рішення у справі №916/1674/18 та на підставі положень п.п.3.3. Договору про спільну діяльність №1/Г-19, сторони дійшли згоди розірвати договір з 25 січня 2024 року. Уповноважено СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вчинити дії щодо зняття договору про спільну діяльність №1/Г-19 з обліку у ГУ ДПС в Одеській області до 30 березня 2024 року. СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язалося передати виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «УВГП-СИСТЕМІ» в строк до 29 лютого 2024 року.
01 березня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» було укладено додаткову угоду №5 до договору про спільну діяльність №1/Г-19, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язань з передачі, які виникли на підставі рішення у справі №916/1674/18 та на підставі положень п.п.3.3. Договору про спільну діяльність №1/Г-1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Додатковою угодою №4 до договору, уповноважено СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вчинити дії щодо зняття з обліку Договору у ГУ ДПС в Одеській області до 30 вересня 2024 року. Сторони погодили, що СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» зобов`язано передати виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», а ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» зобов`язано відшкодувати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» вартість таких робіт у строк до 01 вересня 2024 року.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01 квітня 2025 року у справі № 916/4928/24, договір про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "УВГП-СИСТЕМА", Споживчим товариства "СУЗІР`Я БУДОВА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАУБУД" – визнано недійсним з моменту укладення. Застосовано наслідки недійсності правочину та визнано відсутніми передбачені Договором про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016 права у Товариства з обмеженою відповідальністю "УВГП-СИСТЕМА", Споживчого товариства "СУЗІР`Я БУДОВА", Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУБУД" щодо об`єктів будівництва та збудованих об`єктів на земельній ділянці по АДРЕСА_4 .
У статті 216 ЦК України вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Оскільки, вказаний договір спочатку було розірвано, а пізніше було визнано недійсним, від не породжує для його сторін будь-яких обов`язків, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги.
Щодо позовної вимоги про визнання недійсним п.5.2.2. Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 26.01.2024 року, укладеного між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», суд зазначає наступне.
26 січня 2024 року між ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» було укладено договір про спільну діяльність №1/Г-19, який було укладено з метою будівництва житлових будинків з вбудованими приміщенням громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_4 , І черга будівництва (4 пусковий комплекс) 
Згідно п.5.2.2. Договору, сторони погодили, що СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» одержує у власність 100% площі квартир, 100% площі нежитлових приміщень та 100% площі машиномісць.
В якості підстав для визнання недійсним пункту договору, позивач посилається на те, що вказаний пункт порушує майнові права позивача, які ним набуті як асоційованим членом СТ «Сузір`я Будова», оскільки, стороння особа (СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС») одержує у власність 100% площі квартир, 100% площі нежитлових приміщень та 100% площі машиномісць, Зазначає, що Позивач не є членом СТ «Сузір`я Плюс», а СТ «Сузір`я Плюс» не є правонаступником СТ «Сузір`я Будова» за зобов`язаннями згідно Договору асоційованого членства у споживчому товаристві.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).
У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 570/1533/20 (провадження № 61-8068св21).
Оскільки, сторонами Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 26.01.2024 року є ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» та СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», саме вони є належними відповідачами у справі.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.
У постанові ВС від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20 вказано, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом не є безпосереднім учасником правовідносин, що виникли за Договором про спільну діяльність №1/Г-19 від 26.01.2024 року.
У вказаному договорі жодним чином не вирішувалися питання про права та інтереси позивача за первісним позовом.
У той час права та обов`язки позивача за первісним позовом виникли саме на підставі договору асоційованого членства в споживчому товаристві, а тому, не можуть впливати на правовідносини щодо дійсності або недійсності Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 26.01.2024 року, укладеного між СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС» та ТОВ «УВГП-СИСТЕМА».
Суд вважає за необхідне відзначити, що питання виконання/невиконання умов договору асоційованого членства в Споживчому товаристві укладеного між позивачем за первісним позовом та СТ «Сузір`я Будова», має розглядатись у межах дії даного договору. При цьому такі обставини не охоплюються позовною вимогою про визнання недійсним пункту Договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 26.01.2024 року.
Тому, враховуючи те, що позивачем не доведено факт порушення Договором про спільну діяльність №1/Г-19 від 26.01.2024 року його прав, свобод та законних інтересів, оскільки, права та обов`язки позивача за первісним позовом виникли на підставі іншого правочину (договору асоційованого членства в споживчому товаристві), а тому питання виконання/невиконання умов договору асоційованого членства в Споживчому товаристві має розглядатися в межах дії вказаного договору, та не впливати на дійсність договору про спільну діяльність, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Колективного підприємство «БУДОВА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУБУД» про визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання додаткових угод недійсними, визнання пункту договору недійсним – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30-ти днів з дати складання повного тексту рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08 липня 2026 року.

Суддя      Косіцина В.В.