Справа № 638/19315/25
Провадження № 2/638/3211/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Цвіри Д.М.,
за участю секретаря судового засідання– Мажукіної Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.07.2015 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. 23.08.2023 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб було розірвано, та судове рішення набрало законної сили. Вже після розлученняя народився син ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком.
Зазначає, що після розірвання стосунків дитина проживає з позивачем у м. Вінниця та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні доньки з 29.07.2023. Вказує, що відповідач життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не буре та матеріальної допомоги не надає. Звертається до суду оскільки відповідач добровільно не виконує свій обов`язок по утриманню дитини.
Просить суд стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, з дня звернення до суду і до дня досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку..
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2023 року розірвано шлюб, укладений 31 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилвся ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач разом із сином проживає у м. Вінниця, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.05.2022 № 509-5001633740 та від 19.02.2024 № 509-5003124242.
Згідно Договору найму (оренди) квартири від 21 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 винаймає житло у орендодавця ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за яку кожного місяця сплачує власнику житла по 9000 грн.
Позивачем зазначено, а відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що витрати на утримання дитини ОСОБА_3 несе позивач ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи, що малолітня дитина сторін, проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, з урахуванням вимог ст.84 СК України позивачка має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення сином трьох років.
Визначаючи розмір аліментів на утримання матері дитини до досягнення нею трьохрічного віку, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на обліку як особа, що шукає роботу( безробітний) не перебуває, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, а також враховує його матеріальний стан та стан здоров`я.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачка має право на утримання, а відповідач взмозі надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, з дня звернення до суду і до дня досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Суд вважає, що визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам закону, розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 84 СК України, ст. ст. 12, 13, 263-265, 273, 280, 289, 430 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2025 та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).
Інформація про учасників справи:

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя      Д.М. Цвіра