ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року | Справа №160/5848/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 42983,50 гривень.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддею зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо отримання інформації про місце проживання (реєстрації) відповідача.
Суддею отримано відповідь №2468275 від 17.03.2026 у якій зазначено, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , дата реєстрації: 21.12.2020; дата зняття з реєстрації: 27.01.2026.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що в інтегрованих картках платника податків - ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 42983,50 грн., а саме заборгованість по земельному податку з фізичних осіб та по податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання. Відповідачем відповідні податкові повідомлення-рішення оскаржені не були, а отже, визначені ними грошові зобов`язання є узгодженими. На наявний у відповідача податковий борг позивачем в порядку ст.59 Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу, яка була надіслана на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Однак, станом на теперішній час означений податковий борг відповідачем не погашений та не списаний, тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддею зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо отримання інформації про місце проживання (реєстрації) відповідача.
Суддею отримано відповідь №2468275 від 17.03.2026 у якій зазначено, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , дата реєстрації: 21.12.2020; дата зняття з реєстрації: 27.01.2026.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/5848/26 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Дніпропетровським окружним адміністративним судом з метою належного повідомлення відповідача на веб сайті «Судова влада України» розміщено оголошення до уваги учасників судового процесу по справі №160/5848/26 про розгляд адміністративної справи.
Правом на надання відзиву відповідач не скористався, відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суду не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку як платник податків та зборів в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до інформації з інтегрованих карток платника податку, за ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується непогашений податковий борг на загальну суму 42983,50 грн., а саме:
1. Заборгованість по земельний податок з фізичних осіб на загальну суму 17 324,36 гри, згідно:
- 1 078,09 грн - ППР №3785849-5540-0403 від 30.04.2020; 
- 1 060,24 грн - ППР №3785851-5540-0403 від 30.04.2020; 
- 1 078,09 грн - ПІР №953458-2409-0403 від 19.03.2021; 
- 1 060,24 грн - ППР №953459-2409-0403 від 19.03.2021; 
- 2 156,11 грн - ППР №489382-2416-0403 від 04.10.2022; 
- 2 120,41 грн - ППР №489383-2416-0403 від 04.10.2022; 
- 2 120,41 грн - ППР №8424727-2416-0403-UA12020190000075117 від 29.09.2023; 
- 2 156,11 грн - ППР №8424728-2416-0403-UA12020190000075117 від 29.09.2023; 
- 2 266,09 грн - ППР №2989358-2416-0403-UA12020190000075117 від 02.05.2024; 
- 2 288,57 грн - ППР №2989357-2416-0403-UA12020190000075117 від 02.05.2024. 
2. Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичних особам на загальну суму 26 569,14 грн, згідно: 
- 12 829,57 грн - ППР №639235-24/04-03 від 24.07.2023; 
- 12 829,57 грн - ППІР №304790-24/04-03 від 09.04.2024.
Інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу відсутня . 
Зазначені податкові повідомлення - рішення отримані ОСОБА_1 особисто, про що свідчать підписи на корінцях ППР.
Відповідно до ст.59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу відповідачем, ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу від 18.06.2021 року №0092825-1307-0426, яка надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Податковий борг відповідача у розмірі 42983,50 грн., а саме заборгованість по земельному податку з фізичних осіб та по податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін грошових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення та штрафних санкцій, визначених контролюючим органом.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Пунктом 15.1 статті 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі змісту пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України вбачається, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску..
При цьому, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Водночас, відповідно до приписів п.56.1, п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Згідно з п.56.3 ст.56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
За приписами п.п.56.17.1 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті.
Абзацом 8 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.
Приписами п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг ОСОБА_1 у загальному 42983,50 грн., а саме заборгованість по земельному податку з фізичних осіб та по податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, згідно прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень, які винесені на підставі відповідних актів перевірки.
При цьому, доказів оскарження відповідачем у встановлені законом строки вищеозначених податкових повідомлень-рішень ані в адміністративному, ані в судовому порядку до суду не надано, а, отже, визначені ними грошові зобов`язання є узгодженими у розумінні приписів абз.8 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України.
Через несплату цих узгоджених грошових зобов`язань у встановлені законом строки у повному розмірі вони набули статусу податкового боргу.
За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи, що суми податкових зобов`язань, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, які не оскаржені платником податків та є узгодженими, проте несплаченими підприємством у встановлений законом строк, ці зобов`язання набули статусу податкового боргу у розумінні приписів підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
На виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України позивач сформував та надіслав ОСОБА_1 , податкову вимогу форми «Ф» від 18.06.2021 року №0092825-1307-0426, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 17.06.2021 року становила 11376,48 грн.
Вказана податкова вимога направлена на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та було отримано 21.08.2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Доказів оскарження відповідачем згаданої вище податкової вимоги ані в адміністративному, ані в судовому порядку суду не надано.
Крім того, суд зауважує, що згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
До суду не надано будь-яких доказів повної або часткової сплати ОСОБА_1 своїх податкових зобов`язань, а отже, на момент розгляду справи податковий борг непогашений і не списаний.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з п.95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням у загальному розмірі 42983,50 грн., натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки, тому позовні вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо стягнення з відповідача означеної суми податкового боргу підлягають задоволенню.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 42983,50 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна