154/2311/26 
2/154/1454/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
14.09.2026 року Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судових засідань Мазій І.В.,
Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», представник позивача Кириченко О.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулась до Володимирського міського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1001495564, продукт CARD, у загальному розмірі 16 119,95 грн, яка складається із 14 155,06 грн заборгованості за тілом кредиту та 1 964,89 грн заборгованості за процентами, а також 2 662,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №1001495564, який є змішаним договором та поєднує умови споживчого кредитування, відкриття карткового рахунку, видачі й обслуговування міжнародної платіжної картки MasterCard Standard та надання кредитної лінії.

З наданого кредитного досьє судом установлено, що 29.03.2012 ОСОБА_1 звернувся до АТ «ОТП Банк», підписав договір про надання споживчого кредиту №1001495564 та погодився з умовами кредитування, Правилами і Тарифами Банку.

Відповідно до умов розділу 2 договору банк відкривав відповідачу картковий рахунок у гривні та випускав кредитну картку MasterCard Standard. Підписанням договору відповідач підтвердив, що зазначені у договорі відомості є одночасно його заявою на відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки.

Пунктом 2.4 договору початковий розмір кредитного ліміту встановлено в сумі 1 000 грн, водночас банку надано право протягом строку дії договору змінювати розмір кредитного ліміту — як збільшувати, так і зменшувати його. Пунктом 2.5 передбачено строк кредитної лінії тривалістю три роки з правом банку змінити цей строк в односторонньому порядку, з чим позичальник погодився при підписанні договору.

Кредитну картку відповідача активовано 18.09.2012, після чого ОСОБА_1 фактично користувався кредитними коштами.

За умовами пункту 2.9 договору за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховував проценти відповідно до тарифів: на дату укладення угоди — 1,99 % на місяць за операціями розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет і 2,99 % на місяць за операціями зі зняття готівки; у випадку несанкціонованого овердрафту договором передбачено 0,15 % на день. Відповідач зобов`язався щомісячно погашати мінімальний платіж.

На підтвердження виконання первісним кредитором своїх зобов`язань і фактичного користування відповідачем кредитними коштами позивачем надано банківську виписку з рахунку № НОМЕР_1 за розрахунковий період із 18.09.2012 по 24.03.2023. Виписка сформована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за основним рахунком № НОМЕР_3 .

Виписка містить численні операції з використання картки, поповнення карткового рахунку самим відповідачем, зняття готівки, оплату товарів і послуг, погашення кредиту та процентів, а також нарахування процентів і передбачених договором платежів.

Поповнення карткового рахункуздійснювалися протягом тривалого часу, що свідчить не лише про отримання відповідачем картки, а й про її систематичне фактичне використання та виконання ним зобов`язань за картковим кредитом шляхом часткового погашення заборгованості.

Останній платіж, на який посилається позивач, здійснено 06.03.2021. У детальному розрахунку на цю дату відображено зарахування на рахунок 101 грн, після чого 06-07 березня 2021 року здійснювалися операції з використання картки.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом багатьох років користувався кредитною лінією, отримував кредитні кошти, здійснював операції за карткою та неодноразово вносив кошти для погашення заборгованості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю грошові кошти у строк та в порядку, встановлені договором.

Судом досліджено наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості за картковим рахунком, який відображає рух коштів, використання кредиту, поповнення рахунку, нарахування процентів та інші банківські операції за весь відповідний період.

Сам по собі початковий розмір кредитного ліміту 1 000 грн не свідчить про обмеження максимально можливої суми фактично використаного відповідачем кредиту цією величиною протягом усього часу дії правовідносин, оскільки пунктом 2.4 договору банк був прямо уповноважений змінювати розмір кредитного ліміту. Фактичне багаторазове використання відповідачем картки, проведення платежів, зняття готівки та регулярне погашення заборгованості підтверджуються банківськими документами.

Зокрема, розрахунок містить операції зняття готівки, оплату товарів та послуг, численні поповнення рахунку та нарахування процентів упродовж кількох років. Наприклад, у лютому 2020 року зафіксовано поповнення рахунку через банкомат на 1 000 грн, що додатково підтверджує активне користування відповідачем рахунком та виконання ним зобов`язань.

Відповідно до підсумкових даних детального розрахунку, після врахування всіх операцій, надходжень, процентів та інших рухів за рахунком залишок заборгованості становить 16 119,95 грн.

Розмір цієї заборгованості додатково підтверджується документами про відступлення права вимоги.

Так, 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрований у реєстрі за №265. За його умовами АТ «ОТП Банк» передало новому кредитору права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах.

Надані суду акти приймання-передачі Реєстрів боржників №1 та №2 від 24.03.2023 підтверджують фактичну передачу АТ «ОТП Банк» відповідних портфелів заборгованості ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Водночас найбільш істотним для встановлення переходу саме спірного права вимоги є наданий позивачем витяг із додатку №1 до договору факторингу №24/03/23.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав.

За змістом статей 1077, 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявна грошова вимога, строк платежу за якою настав, так і майбутня грошова вимога.

З урахуванням договору факторингу, актів приймання-передачі та індивідуального витягу з Реєстру боржників суд приходить до висновку, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1001495564 у заявленому до стягнення розмірі.

13.11.2025 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» направило відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості та дострокове повернення кредиту. Матеріали справи містять саму вимогу, опис вкладення та поштові документи про її направлення за відомими позивачу адресами відповідача.

Та обставина, що в досудовій вимозі кредитор наводив іншу поточну суму заборгованості, не змінює предмета цього спору, оскільки відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справу виключно в межах позовних вимог — 16 119,95 грн, і саме ця сума підтверджена розрахунком станом на дату відступлення права вимоги та індивідуальним записом Реєстру боржників.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Доказів погашення заявлених до стягнення 16 119,95 грн або власного розрахунку заборгованості матеріали справи не містять.

При цьому суд виходить не із самого факту неподання відзиву, а з достатності та взаємної узгодженості доказів, наданих позивачем: письмового кредитного договору, кредитного досьє, банківської виписки, детального розрахунку, договору факторингу, актів приймання-передачі та індивідуального витягу з Реєстру боржників.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами підтвердив існування у відповідача непогашеної заборгованості в сумі 16 119,95 грн, з яких 14 155,06 грн — заборгованість за тілом кредиту та 1 964,89 грн — заборгованість за процентами.

Щодо позовної давності суд зазначає, що відповідно до частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення. Відповідач відзиву чи іншої заяви про застосування наслідків спливу позовної давності суду не подав, а тому підстав для її застосування з ініціативи суду немає.

Крім того, наявні банківські документи свідчать про тривале фактичне виконання відповідачем кредитних зобов`язань, а останнє поповнення рахунку зафіксовано 06.03.2021.

Отже, позовні вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у частині стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Щодо судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, який у зв`язку з повним задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач просить стягнути 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження таких витрат надано акт про надання правової допомоги №АКТ-20260526151048-1891 від 26.05.2026 до договору про надання правничої допомоги №02/01-26 від 02.01.2026.

З акта вбачається, що правнича допомога надавалась безпосередньо у справі щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Її вартість становить 5 000 грн, з яких 1 000 грн — ознайомлення з матеріалами, їх аналіз, опрацювання судової практики та визначення перспектив справи, а 4 000 грн — складання позовної заяви та формування пакета документів для суду.

Відповідно до статей 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Доказів явної неспівмірності цих витрат зі складністю справи або клопотання про їх зменшення відповідачем не подано.

З огляду на обсяг підготовлених матеріалів, необхідність дослідження кредитного договору, багаторічної банківської виписки, розрахунку заборгованості та документів факторингу, суд вважає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу 5 000 грн співмірним та документально підтвердженим.

Таким чином, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 211, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, статтями 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 629, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, код ЄДРПОУ 43115064), заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1001495564 (продукт CARD) у розмірі 16 119 (шістнадцять тисяч сто дев`ятнадцять) гривень 95 копійок, з яких: 14 155 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень 06 копійок — заборгованість за тілом кредиту; 1 964 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 89 копійок — заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, код ЄДРПОУ 43115064) 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, код ЄДРПОУ 43115064) 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ