Справа №: 343/917/26 
Провадження №: 3/343/204/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Керніцького І.І.,
секретаря – Луцик Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, в минулому до адмiнiстративної вiдповiдальностi не притягувався,-
за ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення ,
з участю: особи, яка притягується до адмінвідповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Андрійовича Я.Ф., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Правопорушення вчинене при наступних обставинах:
ОСОБА_1 24.04.2026 о 08:00 год. в м.Долина по вул. Лесі Українки, керуючи транспортним засобом Ауді 100д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної промислової дороги на вул.Л.Українки, не надав переваги в русі транспортного засобу Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків, чим порушив п.16.11, п.10.1., 16.3 ПДР України. 
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП визнав. Більше такого не допустить.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Андрійович Я.Ф. (ордер серії АТ №1051554) в судовому засідання зазначив, що його підзахисний  ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просить  ОСОБА_1 суворо не карати.
Крім визнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які є послідовними, узгодженими між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 648588 від 24.04.2026, у якому викладено суть правопорушення за ст. 124 КУпАП. Протокол складений уповноваженою особою – поліцейським ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Костецьким Р.І. В даному протоколі є підписи ОСОБА_1 , які підтверджують, що йому роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також підпис ОСОБА_1 , підтверджує, що йому 24.04.2026 вручено копію протоколу (а.с.1);
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.04.2026, на якій відображено місце ДТП, розташування транспортних засобів: Ауді 100д.н.з. НОМЕР_1 та Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 , а також зафіксовані механічні пошкодження ТЗ. Схема підписана учасниками ДТП без зауважень (а.с.2).
Ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до вимог п.п.1.3-1.5 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно з п 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до вимог п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
У відповідності п.16.3. у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Пункт 10.1 ПДР України вимагає, щоб перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
 Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення, характеру пошкоджень транспортних засобів, механізму їх утворення, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні вимог пунктів 16.11, 16.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки недотримання правил дорожнього руху з його боку спричинило пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальної шкоди.
Встановлені судом фактичні обставини узгоджуються та підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648588 від 24 квітня 2026 року, у якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку що дії ОСОБА_1 , правильно квалiфiковано за ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного суд вважає, що на ОСОБА_1 , слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення у вигляді штрафу.
На підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 124 КУпАП, керуючись ст.ст. 40^1, 283,284,294 КУпАП, суд- 
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) – 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня винесення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: