ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 р. | Справа № 520/7909/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 08.04.26 у справі № 520/7909/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання дій протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.02.2025 №084050020856 про відмову призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV-І Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 25.11.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1986 по 14.07.1987, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 22.04.1992 по 31.08.1992, з 01.09.1992 по 30.09.1992, з 01.10.1992 по 31.01.1994, з 01.03.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 30.09.1994, з 01.10.1994 по 31.10.1994, з 01.11.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.02.1995 по 30.11.1997, з 01.12.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 21.08.2000, з 04.01.2001 по 30.11.2004, та здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV-І Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 25.11.2024.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 520/7909/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.02.2025 №084050020856 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1986 по 14.07.1987, зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 22.04.1992 по 31.08.1992, з 01.09.1992 по 30.09.1992, з 01.10.1992 по 31.01.1994, з 01.03.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 30.09.1994, з 01.10.1994 по 31.10.1994, з 01.11.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.02.1995 по 30.11.1997, з 01.12.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 21.08.2000, з 04.01.2001 по 30.11.2004, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 26.11.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області після призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснити її виплату, починаючи з 26.11.2024 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.02.2025 №084050020856 позивачу відмолено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, оскільки за результатом розгляду наданих позивачем документів, його пільговий стаж склав – 05 років 00 місяців 00 днів. Зазначає, що до пільгового стажу роботи позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки № 721/01-Вк від 03.09.2020, оскільки заявником не надані документи про проведення атестації робочих місць (накази та перелік атестованих робочих місць). Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Прозагальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон № 1058), пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявністю страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою від 21.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З урахуванням п.4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області та прийнято рішення від 28.02.2025 №084050020856 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
В рішенні зазначено, що вік особи складає 55 років, загальний страховий стаж - 34 роки 06 місяців 17 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 - 5 років 0 місяців 0 днів. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно з довідкою №721/01-Вк від 03.09.2020, оскільки заявником не надані документи про проведення атестації робочих місць (накази та перелік атестованих робочих місць). До загального страхового стажу не зараховано період навчання, оскільки в доданому дипломі наявна невідповідність: зазначено дві різних дати початку навчання: 01.09.1986 та 01.09.1987. Необхідно надати уточнюючу довідку про період навчання на підставі первинних документів.
Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності та необхідності скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.02.2025 №08405002020856, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю Постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ "Загальні положення" Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Відповідно до записів трудової книжки черії НОМЕР_1 від 03.08.1987 року, ОСОБА_1 працював:
з 22.04.1992 по 28.07.1992 – помічником машиніста екскаватора в Приазовському рудоуправлінні;
з 29.07.1992 по 31.12.1994 - помічником машиніста екскаватора дільниці добування в кар`єрі на Пологівському орендному підприємстві "Керамос Мінерал";
з 01.01.1995 по 01.08.2005 - помічником машиніста екскаватора в Закритому акціонерному товаристві "Мінерал".
Вищезазначений пільговий період роботи також підтверджуються уточнюючою довідкою №721/01-Вк від 03.09.2020, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал".
Відповідно до вказаної довідки, позивач працював повний робочий день на пільгових роботах. У зазначеній довідці вказані періоди, які зараховуються за Списком №2, підстави видачі із посиланням на первинні документи, посилання на проведені атестації робочих місць за умовами праці та інші відомості необхідні для зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2.
Так, довідкою №721/01-Вк від 03.09.2020, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничодобувна компанія "Мінерал" підтверджено, що позивач у періоди: з 22.04.1992 по 31.08.1992, з 01.09.1992 по 30.09.1992, з 01.10.1992 по 31.01.1994, з 01.03.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 30.09.1994, з 01.10.1994 по 31.10.1994, з 01.11.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.02.1995 по 30.11.1997, з 01.12.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 21.08.2000, з 04.01.2001 по 30.11.2004 виконував гірничі роботи за професією, посадою в кар`єрі помічником машиніста екскаватора, що передбачена Списком №2, розділ I, підрозділ 1а, підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. №1173, Списком №2 розділ 1 підрозділ 1а, код 20100100а-14388, підстава Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, Списком №2 розділ 1 підрозділ 1а, код 20100100а-14388, підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, Списком №2, розділ 1, підрозділ 1а позиції 1.1а, підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.
За вищевказані періоди стаж ОСОБА_1 складає 11 років 05 місяці 24 дні.
У довідці зазначені підстави для її видачі: книги наказів по підприємству за 1992-2004 роки, особова картка ф.т.-2, особові рахунки із нарахування заробітної плати, ЄКТД, штатний розклад; наказів "Про підсумки результатів атестації робочих місць за умовами праці" від 22 серпня 1995р. №121, від 04 січня 2001 р. №3А; від 01 грудня 2004 року №192.
Додаткові відомості: у відпустці без збереження заробітної плати у вказані періоди не перебував, пояснювальна записка вих.№720/01-ВК від 02.09.2020.
Таким чином, суд зазначає, що уточнююча довідка №721/01-Вк від 03.09.2020 підписана уповноваженими особами підприємства, містить печатки, та всі обов`язкові реквізити, передбачені п.4.4. ДСТУ 4163:2020 та Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі – Порядок № 383), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Більш того, періоди, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.
Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (абзац 1 пункт 20 Порядку №637).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (абзац 2 пункт 20 Порядку №637).
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Однак, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у разі відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, та від 25.04.2019 у справі №159/4178/16-а.
Щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, слід зазначити, що постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а містить наступні висновки: "При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник".
Також, необхідно зазначити, що за змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Тобто, відповідач мав всі можливості для сприяння позивачеві в призначенні пенсії, однак відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, якщо такі були необхідні на думку відповідача.
Враховуючи вищенаведені нормативно-правові акти, а також правові висновки, які викладені постановах Верховного Суду, які в силу ч.5 ст.242 КАС України враховуються судами під час прийняття рішення, професія за якою працював позивач, передбачена відповідними Списками №2, чинними на період її роботи.
Стосовно позовних вимог про зарахування до загального страхового стажу період навчання, оскільки в доданому дипломі наявна невідповідність: зазначено дві різних дати початку навчання: 01.09.1986 та 01.09.1987, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 56 Закону України №1788-XII до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" №103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч.1 ст.38 встановлено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до підпункту "з" пункту 109 розділу VIII Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" (чинною до 1 січня 1992 року) крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.
Судом з диплому державного комітету Української РСР по професійно-технічній освіті №441232 встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1986 вступив до Пологівського середнього професійно-технічного училища №13 Запорізької області і 14.07.1987 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією .помічника машиніста тепловозів". Рішенням екзаменаційної комісії від 14.07.1987 року присвоєно кваліфікацію помічника машиніста тепловозів, слюсаря-ремонтника 3 розряда.
Наявна в дипломі інформація (переклад на російську мову) про вступ на навчання з 01.09.1987 року містить очевидну описку, оскільки позивач закінчив навчання 14.07.1987 року.
Таким чином, період навчання з 01.09.1986 по 14.07.1987 рік підлягає зарахування до загального трудового стажу позивача.
Щодо наявності у позивача необхідного страхового та пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Наявність загального трудового стажу, необхідного для призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2, відповідачем не заперечується та з рішення від 28.02.2025 вбачається, що позивач має 34 роки 06 місяць 17 днів загального трудового стажу (без урахування періоду навчання з 01.09.1987 по 14.07.1987, при необхідних 30 років).
Враховуючи оспорюваний відповідачем період роботи позивача за Списком №2 з 22.04.1992 по 31.08.1992, з 01.09.1992 по 30.09.1992, з 01.10.1992 по 31.01.1994, з 01.03.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 30.09.1994, з 01.10.1994 по 31.10.1994, з 01.11.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.02.1995 по 30.11.1997, з 01.12.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 21.08.2000, з 04.01.2001 по 30.11.2004, страховий стаж позивача за Списком №2 складає 16 років 05 місяців 24 дні. Відтак, згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 ЗУ №1058-IV позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
З огляду на приписи Порядку №22-1 процедура розгляду заяви та прийняття рішення про призначення пенсії в даному випадку покладена на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (як суб`єкт владних повноважень, який за принципом екстериторіальності розглядав заяву позивача та приймав відповідне рішення). Водночас, обов`язок виплата пенсії покладається на територіальне управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання заявника.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області має завершити процедуру призначення та нарахування позивачу пенсії, направивши електронну пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (за місцем проживання позивача) для її виплати.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.02.2025 №084050020856 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1986 по 14.07.1987, зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 22.04.1992 по 31.08.1992, з 01.09.1992 по 30.09.1992, з 01.10.1992 по 31.01.1994, з 01.03.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 30.09.1994, з 01.10.1994 по 31.10.1994, з 01.11.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 31.01.1995, з 01.02.1995 по 30.11.1997, з 01.12.1997 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 21.08.2000, з 04.01.2001 по 30.11.2004, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 26.11.2024 року.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області після призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснити її виплату, починаючи з 26.11.2024 року.
Доводи апеляційної скарги з зазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду відповідача з правовою оцінкою обставин справи, установлених у процесі її розгляду.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 520/7909/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Я.В. П`янова
Судді | | В.Б. Русанова   А.О. Бегунц