Провадження № 2/641/869/2026 | Справа № 641/8623/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 серпня 2026 року         м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - Кожихової Г.В.,
за участю секретаря судових засідань Колєсніченко В.В.,
представника позивача Михайлової Ю.В.,
представника відповідача Щербань А.С., 
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
07.11.2025 представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвокат Михайлова Ю.В., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.06.2021 у розмірі 272 463,82 грн, із яких: заборгованість за тілом кретиду – 163 223,33 грн., заборгованість за процентами – 109 240,49 грн., судовий збір у розмірі 3 269,57 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 988,41 грн..
Позовні вимоги АТ «Сенс Банк» обґрунтовані тим, що 20.06.2021 ОСОБА_1 через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернулася до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією укласти Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Позивач зазначає, що відповідач підписала паспорт споживчого кредиту та довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб шляхом використання одноразового ідентифікатора «5555», направленого 20.06.2021 на номер її мобільного телефону, чим підтвердила ознайомлення з умовами кредитування, загальною вартістю кредиту та наслідками невиконання зобов`язань. За твердженням Банку, таким чином 20.06.2021 між сторонами в електронній формі укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, якій в обліковій системі Банку присвоєно №631695658. За умовами Угоди кредит надавався у формі кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії за продуктом «RED» для особистих потреб. Максимальний ліміт кредитної лінії становив 200 000 грн, первісно встановлений розмір кредитної лінії — 56 500 грн, процентна ставка — 35,99 % річних, тип процентної ставки — фіксований. Для користування кредитною лінією передбачався випуск картки MasterCard Debit World. Повернення кредиту мало здійснюватися щомісячно шляхом сплати обов`язкового мінімального платежу в розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Позивач також посилається на те, що умовами договору передбачалась можливість зміни Банком розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту з повідомленням клієнта про таку зміну. У разі незгоди зі зміненим розміром ліміту клієнт мав протягом 30 календарних днів звернутися до Банку із заявою про анулювання кредитної лінії та погасити наявну заборгованість. За відсутності такої заяви або у разі подальшого користування коштами в межах зміненого ліміту зміна ліміту вважалася погодженою сторонами. Банк стверджує, що свої зобов`язання за Угодою виконав у повному обсязі: випустив кредитну картку та надав відповідачу кредитні кошти у розпорядження. Відповідач активувала картку та користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного та повного погашення кредиту й процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з наданим Банком розрахунком станом на 25.06.2025 її загальний розмір становить 272 463,82 грн, з яких 163 223,33 грн — прострочене тіло кредиту, 109 240,49 грн — проценти за користування кредитом. Позивач зазначає, що вживав заходів досудового врегулювання спору, направивши відповідачу вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості, однак відповіді на вимогу не отримав, а заборгованість погашена не була. У зв`язку з цим АТ «Сенс Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 272 463,82 грн заборгованості, з яких 163 223,33 грн — прострочене тіло кредиту та 109 240,49 грн — проценти за користування кредитом, а також понесені судові витрати — 3 269,57 грн судового збору та 21 988,41 грн витрат на професійну правничу допомогу. 

Виклад позиції відповідача
У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Боднар М.О. позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на їх недоведеність та безпідставність. Зазначив, що позивачем не надано належних доказів погодження відповідачем умов кредитування, зокрема права Банку в односторонньому порядку збільшувати кредитний ліміт. Із банківської виписки вбачається, що 21.04.2022 кредитний ліміт збільшено до 101 783,86 грн, 21.05.2022 — до 104 882,22 грн, 21.06.2022 — до 108 026,83 грн, 21.07.2022 — до 111 208,49 грн. На думку відповідача, Банк не довів підстав такого збільшення та фактичного використання відповідачем додатково наданого ліміту. Представник відповідача також заперечував факт належного погодження ОСОБА_1 . Договору про банківське обслуговування фізичних осіб та розміщених Банком умов і тарифів. Зазначав, що такі умови відповідачем не підписані, у тому числі електронним підписом, а підписання паспорта споживчого кредиту саме по собі не свідчить про укладення кредитного договору та погодження всіх його умов. Зауважував, що в наданому Банком акцепті зазначено початковий кредитний ліміт 56 500 грн та максимальну суму кредиту 200 000 грн, однак відсутня умова про можливість Банку без згоди позичальника збільшувати встановлений кредитний ліміт. Крім того, у відзиві зазначено, що банківська виписка не містить відомостей, які б підтверджували спосіб фактичного використання відповідачем сум, на які Банк у подальшому збільшував кредитний ліміт, тому, на думку сторони відповідача, така виписка не доводить фактичного отримання відповідачем збільшених сум кредиту. У зв`язку з недоведеністю основної вимоги відповідач також заперечував проти стягнення 21 988,41 грн витрат на професійну правничу допомогу та просив відмовити у позові в повному обсязі. 
У подальших додаткових поясненнях представник відповідача адвокат Щербань А.С. зазначила, що позивачем не надано оферти ОСОБА_1 , з якою вона, за твердженням Банку, звернулася для укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. На її думку, надані Банком документи не дозволяють однозначно встановити, хто саме виступав оферентом, хто акцептував пропозицію та на яких конкретно умовах було укладено договір. Акцепт, наданий Банком, підписаний лише Банком, не містить підпису відповідача та дати, а безпосередньо угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії до матеріалів справи первісно не надавалася. Представник відповідача вказувала, що паспорт споживчого кредиту та довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб, у яких міститься одноразовий ідентифікатор «5555», не підтверджують самі по собі укладення кредитного договору. Довідка про ідентифікацію складена Банком в односторонньому порядку, не містить номера та дати і, на думку сторони відповідача, не дає можливості встановити, який саме документ та з якими умовами був підписаний цим ідентифікатором. Також зазначалось про відсутність належного зв`язку між паспортом споживчого кредиту, акцептом, випискою по рахунку НОМЕР_1 та розрахунком заборгованості за договором №631695658. Щодо розміру заборгованості представник відповідача зазначала, що з виписки неможливо достовірно визначити всі операції, які становили фактичне використання кредитних коштів. Частина операцій відображена як перекази з картки на картку або «Списання переказу з СКР на СКР» без достатньої деталізації. При цьому аналіз інших рахунків відповідача, наданих Банком, на думку представника, свідчив, що окремі такі операції були переказами між власними рахунками відповідача з подальшим спрямуванням коштів на погашення інших кредитів. У зв`язку з цим сторона відповідача вважала неможливим визначити за поданими Банком документами суму фактично використаних кредитних коштів та здійснених погашень. Окремо представник відповідача заперечувала правильність визначення Банком простроченого тіла кредиту у сумі 163 223,33 грн. Зазначала, що остання видаткова операція за рахунком була здійснена 18.02.2022, коли кредитний ліміт становив 97 000 грн, тоді як у розрахунку Банку розмір тіла кредиту продовжував змінюватися до 2024 року. Вже за перший розрахунковий період у розрахунку Банку сума знятих коштів — 53 236 грн — не відповідала сумі нарахованого тіла кредиту — 56 132,64 грн, що, на думку відповідача, свідчить про включення Банком до тіла кредиту інших нарахувань, зокрема процентів та комісій. Також зазначалось, що внесені відповідачем кошти спрямовувалися Банком на погашення процентів, комісій та овердрафту, а не основної суми боргу. Щодо процентів, овердрафту та комісій представник відповідача зазначала, що з розрахунку неможливо встановити, яку саме процентну ставку застосував Банк. У паспорті споживчого кредиту зазначена ставка 35,99 %, тоді як у наданому Банком Договорі про банківське обслуговування за продуктом «RED» зазначена ставка 39,99 %. Розрахунок також не містить ставок, за якими нараховувалися комісії та овердрафт. Представник відповідача звертала увагу на те, що після припинення фактичного користування карткою Банк неодноразово збільшував кредитний ліміт — 19.03.2022, 21.04.2022, 21.05.2022, 21.06.2022 та 21.07.2022 — і одночасно на відповідні суми здійснював погашення овердрафту. На її думку, такі операції призвели до збільшення заборгованості без фактичного отримання відповідачем відповідних коштів. Також сторона відповідача посилалась на те, що в паспорті споживчого кредиту строк кредитування визначено як 12 місяців із можливістю пролонгації за умови дотримання клієнтом умов договору. На думку представника, цей строк сплив 20.06.2022, а на той час відповідач уже не користувалась карткою та, за розрахунком самого Банку, мала заборгованість, у зв`язку з чим підстав для пролонгації кредитної лінії не було. Відтак подальше нарахування процентів, комісій та інших платежів після 20.06.2022 представник відповідача вважала безпідставним. Після витребування судом додаткових доказів представник відповідача зазначила, що Банк не надав первинних фінансових документів щодо операцій із MCC-кодами 6012 та 6538 і операцій «Списання переказу з СКР на СКР», а також не надав витребувану довідку про рух коштів із деталізацією операцій. Надана Банком таблиця «деталізація по операціям списання переказу з СКР на СКР», на думку сторони відповідача, не є первинним фінансовим документом та охоплює лише частину спірних операцій: у виписці зазначено 44 операції з MCC 6012 та 6538 і 8 операцій «Списання переказу з СКР на СКР», тоді як у таблиці Банку наведено 18 операцій, частина з яких взагалі має інші MCC-коди. Щодо додатково поданої Банком 27.02.2026 оферти від 20.06.2021 представник відповідача заперечувала проти її прийняття, посилаючись на подання доказу після встановленого процесуального строку без пояснення причин його неподання разом із позовом. Також зазначала, що довідка про ідентифікацію не дозволяє встановити, що одноразовим ідентифікатором «5555» була підписана саме ця оферта, а надані оферта та акцепт не містять посилання на номер угоди №631695658. На думку представника, Банк також не довів цілісність і незмінюваність змісту електронного документа та факт підписання відповідачем саме тих умов, на які посилається у справі. 
У подальшому представником відповідача було подано висновок ТОВ «Родос Консалтинг» від 08.05.2026. За змістом наданих пояснень спеціалісти зазначили про неможливість визначити точний розмір заборгованості без первинних документів щодо операцій з MCC 6012 та 6538, загальна сума яких становила 76 375,74 грн. Також у висновку зазначено, що розрахунок Банку станом на 25.06.2025 неможливо перевірити через відсутність у виписці необхідної інформації про операції та відсутність у самому розрахунку відомостей про застосовані процентні ставки, комісії та інші вихідні дані. На цій підставі сторона відповідача наполягала, що розмір заявленої Банком заборгованості належними доказами не підтверджений. 
Підсумовуючи викладене, сторона відповідача наполягала на тому, що позивач не довів належними та достатніми доказами укладення кредитного договору на заявлених умовах, погодження відповідачем усіх істотних умов кредитування, правомірність збільшення кредитного ліміту, правильність формування тіла кредиту та нарахування процентів, а також достовірний розмір заборгованості, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
У відповіді на відзив представник позивача заперечила проти доводів відповідача та наполягала на тому, що кредитний договір між сторонами був належним чином укладений в електронній формі, а його умови погоджені відповідачем. Зазначила, що 20.06.2021 ОСОБА_1 через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернулася до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією укласти Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яку Банк прийняв. Відносини сторін, не врегульовані безпосередньо Угодою, регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб, архівна редакція якого була чинною на дату укладення Угоди та розміщена на сайті Банку. Посилається на те, що факт укладення договору та надання кредиту підтверджується акцептом пропозиції, паспортом споживчого кредиту, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, довідкою про ідентифікацію, випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Зазначила, що відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала платежі на погашення заборгованості, а тому її заперечення щодо факту укладення договору суперечать її попередній поведінці. Представник Банку наголошувала на тому, що електронна форма договору є рівнозначною письмовій, а використання одноразового ідентифікатора підтверджує волевиявлення позичальника на укладення договору. На думку предстанвика позивача, відповідач була належним чином ідентифікована, ознайомлена з умовами кредитування та погодилася з ними, що підтверджується матеріалами кредитної справи. Також представник позивача зазначила, що виписка по рахунку НОМЕР_1 та платіжній картці World Debit НОМЕР_2 є належними доказами фактичного користування кредитними коштами, оскільки містять відомості про рух коштів, операції зі зняття готівки та розрахунки у торговельних точках. На переконання представника Банку, ці документи підтверджують належне виконання ним обов`язку щодо відкриття кредитної лінії та надання кредитних коштів. 
У додаткових поясненнях представник позивача уточнила, що Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії була укладена у формі Оферти відповідача та Акцепту Банку. За твердженням представника, саме відповідач запропонувала Банку умови кредитування, зокрема максимальний ліміт 200 000 грн та процентну ставку 35,99 % річних, а Банк прийняв цю пропозицію. Акцепт, на думку позивача, не повинен містити підпису відповідача, оскільки він є документом, яким Банк прийняв її пропозицію. Зазначила, що відповідач протягом тривалого часу виконувала умови договору та здійснювала платежі на погашення кредиту, зокрема у серпні 2021 року — 12 000 грн, вересні — 4 500 грн, жовтні — 8 600 грн, листопаді — 4 842 грн, грудні — 5 000 грн, січні 2022 року — 4 750 грн та лютому 2022 року — 4 700 грн. На думку Банку, такі дії свідчать про визнання відповідачем існування кредитних правовідносин та виконання договору. Щодо умов кредитування представник позивача зазначила, що паспортом споживчого кредиту та акцептом передбачено початкову суму кредитної лінії 56 500 грн, максимальний ліміт 200 000 грн, процентну ставку 35,99 % річних, мінімальний щомісячний платіж у розмірі 5 % від загальної заборгованості, але не менше 50 грн, а також строк кредитування 12 місяців із можливістю пролонгації. На думку представника позивача, умови, викладені в акцепті, відповідають умовам паспорта споживчого кредиту, тому твердження відповідача про можливість застосування Банком інших умов кредитування є безпідставними. Стосовно зміни кредитного ліміту Банк зазначав, що сторонами було погоджено можливість його зміни в межах максимального ліміту 200 000 грн з повідомленням клієнта у передбачений договором спосіб. У разі незгоди зі зміненим лімітом клієнт мав право звернутися до Банку із заявою про анулювання кредитної лінії та погасити заборгованість. За відсутності такої заяви або у разі подальшого користування коштами зміна кредитного ліміту вважалася погодженою. Представник Банку зазначив, що кредитний ліміт збільшувався саме в межах погодженого максимального розміру, що відображено у виписці по рахунку. Щодо строку кредитування позивач посилався на те, що строк користування відновлювальною кредитною лінією становив 365 днів із можливістю її пролонгації. Банк мав право продовжити строк дії кредитної лінії на такий самий строк за умови сумлінного дотримання клієнтом умов договору та відсутності заяви про анулювання кредитної лінії, а також мав право змінювати, продовжувати або припиняти строк її дії відповідно до умов договору. Заперечуючи доводи щодо неправильності розрахунку заборгованості, представник позивача зазначила, що порядок погашення кредиту, нарахування процентів, обов`язкового мінімального платежу, несанкціонованого овердрафту та комісій визначений Договором про банківське обслуговування та його додатками. Умовами договору передбачено договірне списання коштів із рахунку на погашення заборгованості, порядок визначення простроченої заборгованості, нарахування процентів на несанкціонований овердрафт та черговість спрямування коштів. Представник Банку також заперечувала проти тверджень про неналежність виписки, вказуючи, що вона містить необхідні реквізити: розрахунковий період, дані клієнта та підпис працівника Банку. На думку представника позивача, дата закінчення розрахункового періоду 25.06.2025 одночасно є датою складання виписки, а сама виписка разом із розрахунком заборгованості є належним підтвердженням її розміру. 
Щодо додаткових пояснень представника відповідача від 01.02.2026 позивач просив залишити їх без розгляду, посилаючись на пропуск встановленого судом строку для подання заперечень на відповідь на відзив та відсутність поважних причин такого пропуску. Зазначав, що зміна представника та інший правовий погляд нового адвоката на обставини справи не є достатньою підставою для поновлення процесуального строку. Стосовно висновку ТОВ «Родос Консалтинг», поданого відповідачем у травні 2026 року, представник позивача заперечував проти його долучення до матеріалів справи, зазначаючи, що доказ поданий після закриття підготовчого провадження та після спливу строку для подання доказів. На думку позивача, відповідач не навела об`єктивних причин, які перешкоджали своєчасному зверненню до спеціаліста та поданню відповідного висновку. 
Підсумовуючи викладене, представник АТ «Сенс Банк» наполягала на тому, що укладення кредитного договору, погодження його умов, отримання та використання відповідачем кредитних коштів, а також розмір заборгованості підтверджені наданими Банком доказами, тому просила позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 272 463,82 грн заборгованості, з яких 163 223,33 грн — прострочене тіло кредиту та 109 240,49 грн — проценти за користування кредитом.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 10.11.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 12.01.2026 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Боднар М.О. про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Витребувано у АТ "Сенс Банк" (адреса; 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714), письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: виписки з карткових рахунків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), за період з 2021 року по грудень 2025 року; 1. Карта гривнева АльфаБанк, Mastercard (червона), номер картки № НОМЕР_4 , строк дії до 12/26, 2. Карта гривнева Альфа Банк, Mastercard (червона), номер картки № НОМЕР_5 , строк дії до 11/26, 3. Карта гривнева Альфа Банк, Mastercard (червона), номер картки № НОМЕР_6 , строк дії до 02/26.
На виконання вимог ухвали суду банком надано витребувану інформацію.
02.02.2026 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Щербань А.С. , через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, надала клопотання про витребування доказів, а саме надати первинні фінансові документи (детальні виписки, акти або довідки про списання коштів з банківського рахунку, тощо) по рахунку НОМЕР_1 за операціями з МСС-кодами 6012 та 6538, а також по операціях, що позначені у Виписці з рахунку приватного клієнта № 227101-2025/0703 як «Списання переказу з СКР на СКР», з обов`язковим зазначенням в них деталей операції таких як: платник, отримувач (номер банківської картки отримувача, номер рахунку отримувача, банк), призначення платежу; зобов`язати АТ «Сенс Банк» (ЄДРПОУ 23494714) надати довідку про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 (поповнення рахунку та списання коштів з рахунку) з зазначенням деталей фінансової операції.
Ухвалою суду від 10.02.2026 задоволено клопотання представника відповідача, витребувано у АТ "Сенс Банк" (адреса; 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714), письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: первинні фінансові документи (детальні виписки, акти або довідки про списання коштів з банківського рахунку, тощо) по рахунку НОМЕР_1 за операціями з МСС-кодами 6012 та 6538, а також по операціях, що позначені у Виписці з рахунку приватного клієнта № 227101-2025/0703 як «Списання переказу з СКР на СКР», з обов`язковим зазначенням в них деталей операції таких як: платник, отримувач (номер банківської картки отримувача, номер рахунку отримувача, банк), призначення платежу; зобов`язати АТ «Сенс Банк» (ЄДРПОУ 23494714) надати довідку про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 (поповнення рахунку та списання коштів з рахунку) з зазначенням деталей фінансової операції.
Ухвалою суду від 04.03.2026 закрито підготовче провадження за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, просила суд врахувати, що банком надано первинні документи – виписки та детальний розрахунок, що підтверджують заявлені Банком до стягнення суми.
В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, наголосила на тому, що Банком не надано витребувану судом інформацію, наявні виписки не підтверджують заявлену до стягнення суму, звертала увагу на те, що значна частина заборгованості нарахована за межами строку кредитування.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
20 червня 2021 року ОСОБА_1 підписала оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти відповідну угоду як невід`ємну частину Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Тип кредиту визначено як кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, продукт — «RED», мета кредиту — для особистих потреб. 
Відповідно до умов оферти передбачалося відкриття поточного рахунку у гривні та випуск міжнародної платіжної картки MasterCard DEBIT WORLD строком дії п`ять років. Максимальний ліміт кредитної лінії становив 200 000 грн, сума доступного кредиту на момент складання оферти — 56 500 грн, процентна ставка — 35,99 % річних, тип процентної ставки — фіксований, обов`язковий мінімальний платіж — 5 % від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн. Також ОСОБА_1 підписала заяву на відкриття поточних рахунків, згідно з якою їй відкрито рахунок № НОМЕР_1 . 
20 червня 2021 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, яким визначено, зокрема, максимальну суму кредитної лінії 200 000 грн, суму встановленої кредитної лінії 56 500 грн, процентну ставку 35,99 % річних та строк кредитування 12 місяців із можливістю пролонгації. 
Банком оформлено акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631695658 від 20.06.2021, яким передбачено умови кредитування за продуктом «RED» із початковим лімітом 56 500 грн, максимальним лімітом 200 000 грн та процентною ставкою 35,99 % річних. 
Також матеріали справи містять довідку про ідентифікацію, відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_1 на номер мобільного телефону, зазначений ОСОБА_1 як засіб зв`язку, було направлено одноразовий ідентифікатор «5555», який використано як аналог електронного цифрового підпису при оформленні документів.
З виписки з рахунку приватного клієнта №227101-2025/0703 за період з 22.06.2021 по 25.06.2025 вбачається, що основним рахунком є № НОМЕР_1 . За рахунком здійснювалися операції з використання кредитних коштів, їх погашення, нарахування та списання процентів і комісій, а також зміна розміру кредитного ліміту. 
Станом на кінець розрахункового періоду у виписці зазначено кінцевий залишок у сумі 163 223,33 грн та заборгованість зі сплати комісій і процентів у сумі 109 240,49 грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом №631695658 станом на 25.06.2025 загальна сума заборгованості визначена Банком у розмірі 272 463,82 грн, з яких 163 223,33 грн — прострочене тіло кредиту та 109 240,49 грн — проценти за користування кредитом. 
Матеріали справи також містять вимогу АТ «Сенс Банк» про усунення порушень за кредитним договором та докази її направлення відповідачу. 
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування Банку на АТ «Сенс Банк», а 30 листопада 2022 року відповідні відомості внесено до Єдиного державного реєстру.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку твердженням Банку щодо неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором від 20.06.2021

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних. Правочин також вважається вчиненим у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та оформлена в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором — дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Відповідь про прийняття пропозиції може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви в електронній формі, підписаної в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, або шляхом вчинення дій, які в інформаційній системі визначені як прийняття пропозиції.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо електронний правочин відповідно до закону або домовленості сторін має бути підписаний, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, підписання електронного правочину одноразовим ідентифікатором є передбаченим законом способом вираження волевиявлення сторони та дотримання письмової форми правочину.
Судом встановлено, що оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 20.06.2021 містить одноразовий ідентифікатор «5555» як підпис ОСОБА_1 . Цим же одноразовим ідентифікатором підписано заяву на відкриття поточних рахунків. 
Згідно з довідкою про ідентифікацію документи були підписані позичальником аналогом електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «5555», направленого 20.06.2021 на номер мобільного телефону, зазначений відповідачем як засіб зв`язку. 
Крім того, після оформлення кредиту відповідач користувалася рахунком та кредитними коштами, здійснювала перекази і розрахунки за товари та послуги, а також вносила кошти на погашення кредитної заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку. 
За сукупністю зазначених обставин суд доходить висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на умовах оформлених 20.06.2021 документів, а доводи відповідача щодо відсутності кредитного договору та недотримання його письмової форми є необґрунтованими.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договором.
Умовами кредитування визначено початковий розмір кредитної лінії 56 500 грн, максимальний ліміт — 200 000 грн, процентну ставку — 35,99 % річних, обов`язковий мінімальний платіж — 5 % від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн.
Факт надання Банком кредитних коштів та користування ними відповідачем підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 , з якої вбачається здійснення видаткових операцій, переказів, розрахунків за товари та послуги, а також внесення відповідачем коштів та погашення кредитної заборгованості. 
Водночас установлення факту укладення кредитного договору та користування кредитними коштами саме по собі не свідчить про обґрунтованість усього заявленого Банком розміру заборгованості, який підлягає перевірці відповідно до погоджених сторонами умов кредитування, строку їх дії та фактичного руху коштів за рахунком.
Відповідно до статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно зі статтею 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз зазначених норм свідчить, що сторони кредитного договору вправі визначити строк кредитування, протягом якого позичальник користується кредитними коштами на погоджених умовах, а кредитодавець має право нараховувати проценти як плату за правомірне користування ними.
Паспортом споживчого кредиту від 20.06.2021 строк кредитування визначено у 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору та прийняття Банком рішення про пролонгацію. 
Отже, первісно погоджений сторонами строк кредитування закінчився 20.06.2022.При цьому встановлений офертою п`ятирічний строк стосується строку дії платіжної картки MasterCard DEBIT WORLD та не є строком кредитування.
Відповідно до пункту 3.4.15 Додатку №4 Публічної пропозиції АТ «АльфаБанк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб після закінчення строку дії відновлювальної кредитної лінії Банк має право продовжити строк її дії у попередньому розмірі та на такий самий строк за наявності сукупних обставин, зокрема сумлінного та точного дотримання клієнтом умов договору та відсутності письмової заяви клієнта щодо анулювання кредитної лінії.
Разом із тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з розрахункового періоду 20.02.2022–19.03.2022 відповідач коштів на рахунок не вносила, при цьому заборгованість за договором продовжувала існувати. За результатами цього розрахункового періоду її загальний розмір становив 97 864,60 грн. 
У наступних розрахункових періодах до закінчення 12-місячного строку кредитування внесення коштів відповідачем також відсутнє, а станом на 19.06.2022 загальна заборгованість, за розрахунком самого Банку, становила 106 873,62 грн. 
Таким чином, на момент закінчення первісного строку кредитування відповідач мала невиконані зобов`язання перед Банком, а тому передбачена договором умова щодо сумлінного та точного виконання його умов, необхідна для пролонгації кредитної лінії, дотримана не була.
Крім того, доказів прийняття Банком рішення про пролонгацію кредитної лінії після 20.06.2022 на новий строк позивачем не надано.
Подальше ведення Банком рахунку, здійснення бухгалтерських операцій за ним, а також існування чи перевипуск платіжної картки самі по собі не свідчать про продовження погодженого сторонами строку кредитування.
За таких обставин суд доходить висновку, що строк кредитування закінчився 20.06.2022, а умови для його пролонгації не настали.
Щодо процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування, суд зазначає таке.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу, що можливість нарахування процентів після закінчення строку кредитування залежить від їх правової природи. Якщо сторони встановили проценти як плату за правомірне користування кредитом, право на їх нарахування припиняється після закінчення строку кредитування. Проценти після цього строку можуть мати характер міри відповідальності за прострочення лише за наявності відповідної правової підстави, зокрема частини другої статті 625 ЦК України.
З наданого Банком розрахунку вбачається, що після 20.06.2022 позивач продовжував нараховувати саме проценти за користування кредитом, загальний розмір яких станом на 25.06.2025 визначив у сумі 109 240,49 грн. 
При цьому вимог про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, позивачем не заявлено.
За таких обставин проценти за користування кредитом, нараховані Банком після закінчення строку кредитування 20.06.2022, стягненню не підлягають.
Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 20.06.2025 загальна заборгованість відповідача визначена у розмірі 272 463,82 грн, з яких 163 223,33 грн — прострочене тіло кредиту та 109 240,49 грн — проценти за користування кредитом. 
Водночас зазначений розрахунок охоплює період, який виходить за межі погодженого сторонами строку кредитування.
Станом на закінчення дванадцятого розрахункового періоду 20.05.2022–19.06.2022 Банком обліковано загальну заборгованість у розмірі 106 873,62 грн, з яких 104 882,22 грн визначено як тіло кредиту та 1 991,40 грн — як проценти. 
Разом із тим визначена Банком сума 104 882,22 грн не складається виключно з фактично використаних та неповернутих відповідачем кредитних коштів.
З розрахунку Банку за перші дванадцять розрахункових періодів вбачається, що загальна сума списаних із рахунку коштів становила 118 216,86 грн, тоді як на рахунок було внесено 44 392,00 грн.
Таким чином, різниця між списаними та внесеними коштами становить 118 216,86 грн – 44 392,00 грн = 73 824,86 грн.
Одночасно за цей період Банком відображено як сплачені проценти у сумі 27 969,30 грн та комісії у сумі 3 088,06 грн, загалом — 31 057,36 грн.
Сума 73 824,86 грн та 31 057,36 грн становить 104 882,22 грн, тобто повністю відповідає сумі, визначеній Банком як тіло кредиту станом на 19.06.2022.
Отже, зі змісту самого розрахунку позивача вбачається, що до визначеного Банком тіла кредиту увійшли не лише фактично використані та неповернуті відповідачем кошти, а й суми процентів та комісій.
Так, 20.05.2022 Банком здійснено списання процентів та комісій, а 21.05.2022 кредитний ліміт збільшено на 3 098,36 грн — до 104 882,22 грн, після чого на цю ж суму проведено погашення овердрафту. 
При цьому сума збільшення кредитного ліміту відповідає сумі проведених Банком процентних та комісійних списань.
Аналогічно 20.06.2022 Банком проведено нарахування та списання процентів і комісії, а 21.06.2022 кредитний ліміт збільшено на 3 144,61 грн до 108 026,83 грн та на таку ж суму здійснено погашення овердрафту. 
Таким чином, відповідне збільшення розміру основної заборгованості відбувалося не внаслідок фактичного отримання відповідачем додаткових кредитних коштів для здійснення видаткових операцій, а внаслідок спрямування кредитного ресурсу на погашення нарахованих Банком процентів та інших платежів. Отже, відображення Банком таких сум у складі тіла кредиту не змінює їх правової природи.
З огляду на це суд не вбачає підстав для стягнення процентів та комісій як складової фактично отриманої основної суми кредиту.
За таких обставин суд вважає доведеним розмір фактично використаних та неповернутих відповідачем кредитних коштів станом на закінчення строку кредитування у сумі 73 824,86 грн.
Крім того, станом на закінчення дванадцятого розрахункового періоду за відповідачем обліковувались нараховані та несплачені проценти у розмірі 1 991,40 грн. 
Оскільки зазначена сума процентів нарахована в межах погодженого сторонами строку кредитування, вимоги Банку в цій частині підлягають задоволенню.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, становить: 73 824,86 грн + 1 991,40 грн = 75 816,26 грн.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити, оскільки заявлений позивачем розмір заборгованості в цій частині сформований із урахуванням сум, включених Банком до тіла кредиту без підтвердження їх фактичного отримання відповідачем як кредитних коштів, та процентів, нарахованих після закінчення погодженого сторонами строку кредитування.
Отже, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивач довів факт виникнення між сторонами кредитних правовідносин, надання та використання відповідачем кредитних коштів, однак заявлений до стягнення розмір заборгованості 272 463,82 грн умовам укладеного сторонами договору та фактичному руху коштів за рахунком у повному обсязі не відповідає. 
З урахуванням закінчення строку кредитування 20.06.2022, відсутності передбачених договором умов для його пролонгації, припинення після цієї дати права Банку нараховувати договірні проценти за користування кредитом та включення Банком до складу основного боргу сум процентів і комісій, позов підлягає частковому задоволенню у загальному розмірі 75 816,26 грн, з яких 73 824,86 грн — заборгованість за тілом кредиту та 1 991,40 грн — заборгованість за процентами.

Судові витрати
 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимоги майнового характеру на суму 272 463,82 грн, з яких суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог у розмірі 75 816,26 грн, що становить 27,83 % від заявлених вимог.
Враховуючи сплату позивачем судового збору в розмірі 3 269,57 грн, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню 909,86 грн судового збору. 
На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631695658  від 20.06.2021 у загальному розмірі 75 816 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн 26 коп., яка складається з 73 824 (сімдесят три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 86 коп — заборгованості за тілом кредиту; 1 991 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) грн 40 коп. — заборгованості за процентами.
У задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) грн 86 (вісімдесят шість) коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.
Повний текст рішення складено та підписано 10.08.2026

Найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», ЄДРПОУ 23494714, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 

Суддя Г.В.Кожихова