ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"08" вересня 2026 р. Справа № 924/662/26 
м.Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Сірої Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури, м. Хмельницький
в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради, с. Розсоша, Хмельницька область
до фізичної особи-підприємця Стасюка Сергія Васильовича, м. Хмельницький
про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання її повернути

Представники учасників справи:
прокурор Нікітюк П.Г. згідно посвідчення №080569 від 27.02.2025
від позивача: Гадзіна М.Ю. згідно витягу з ЄДРПОУ (в порядку самопредставництва)
від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін
До Господарського суду Хмельницької області 24.06.2026 надійшла позовна заява заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Стасюка Сергія Васильовича про:
- розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.07.2004 №90, а саме: земельної ділянки водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, яка розташована в межах с.Ружичанка на території колишньої Ружичанської сільської ради Хмельницького району (на даний час - Розсошанська сільська рада Хмельницького району), укладеного між Хмельницькою районною державною адміністрацією та Стасюком Василем Івановичем (на даний час орендар фізична особа-підприємець Стасюк Сергій Васильович, РНОКПП НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450 від 15.11.2024, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г.);
- зобов`язання фізичної особи-підприємця Стасюка Сергія Васильовича повернути територіальній громаді в особі Розсошанської сільської ради земельну ділянку водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, яка розташована в межах с.Ружичанка на території колишньої Ружичанської сільської ради Хмельницького району (на даний час - Розсошанська сільська рада Хмельницького району).
Ухвалою суду від 29.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.
11.08.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті спору на 26.08.2026.
Ухвалою суду від 26.08.2026 судовий розгляд справи по суті відкладено на 08.09.2026.
Прокурор - заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури (далі – прокурор) звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, – Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких покликається на невиконання фізичною особою-підприємцем Стасюком Сергієм Васильовичем своїх зобов`язань орендаря земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 площею 64,83 га, розташованої в межах с.Ружичанка на території колишньої Ружичанської сільської ради Хмельницького району (на даний час - Розсошанська сільська рада), за договором оренди земельної ділянки №90, укладеним 12.07.2004 між Хмельницькою районною державною адміністрацією та Стасюком Василем Івановичем, право оренди якої набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450 від 15.11.2024 після смерті 13.04.2024 Стасюка В.І., що полягає у систематичній несплаті орендної плати. Так, пунктом 3.3 зазначеного договору в редакції додаткової угоди №175 від 27.09.2005 до нього, зареєстрованої 18.10.2005 у регіональній філії центру державного земельного кадастру у Хмельницькому районі за №040574300006, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 6 483 грн. на рік, починаючи з дня державної реєстрації додаткової угоди; періодичність внесення орендної плати - щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця в сумі 540,25 грн. Наразі вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Розсошанської сільської територіальної громади, відтак розпорядження нею здійснює Розсошанська сільська рада.
За твердженням прокурора несплата орендної плати фізичною особою-підприємцем Стасюком С.В. має систематичний характер, позаяк заборгованість за 2024 рік становить 111,84 грн., за 2025 рік – 23 772,98 грн., за 5 місяців 2026 року (станом на 01.06.2026) – 10 697,84 грн., що є істотним порушенням умов договору оренди земельної ділянки від 12.07.2004 та підставою для його розірвання в силу положень ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, пункту "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України та, відповідно, повернення земельної ділянки позивачеві.
У зв`язку з тим, що орган, уповноважений представляти інтереси держави у спірних правовідносинах, не вжив заходів до захисту інтересів держави, позов заявлено прокурором в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру".
Представник прокуратури під час судового розгляду спору підтримав позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами. Вказав, що з огляду на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23, до спірних правовідносин в частині розірвання договору оренди землі підлягають застосуванню положення пункту "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, так як має місце систематична несплата орендної плати, що є істотним порушенням умов договору оренди землі, та, відповідно, підставою для його розірвання та поверннення земельної ділянки позивачу.
Позивач – Розсошанська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області (далі – сільська рада, позивач) у письмових поясненнях від 26.08.2026 позовні вимоги прокурора підтримала в повному обсязі. Вказала, що в силу положень ч.1 ст.7 Закону України "Про оренду землі" разом із правом оренди земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки №90 від 12.07.2004 відповідач успадкував і обов`язок сплачувати орендну плату за її використання з часу відкриття спадщини, тобто з 13.04.2024. За інформацією ГУ ДПС у Хмельницькій області фізична особа-підприємець Стасюк Сергій Васильович за період 2024-2026 років декларацію з плати за землю до контролюючого органу не подавав та взагалі не здійснював сплату орендної плати по Розсошанській територіальній громаді Хмельницького району. Заразом, розмір орендної плати, що підлягав сплаті з моменту відкриття спадщини за 2024 рік становив 15 211,85 грн., в т.ч. за квітень 2024 року - 1 061,29 грн., а за період з травня по грудень 2024 року - 1 768,82 грн. щомісячно.
Також, у письмових поясненнях від 04.09.2026 позивачем зазначено, що за змістом договору оренди земельної ділянки №90 від 12.07.2004 Стасюк В.І. прийняв строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту (с.Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області). Водночас, рішенням Хмельницької районної ради від 20.04.2023 №43-11/2023 затверджено Проєкт землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці с.Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області, згідно якого змінено (розширено) межі та встановлено загальну площу села Ружичанка 88,7800 га. Відтак, внаслідок реалізації процедури зміни меж населеного пункту в 2023 році земельна ділянка з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 площею 64,83 га ввійшла до офіційних меж села Ружичанка, а відповідні зміни внесені до Державного земельного кадастру (ДЗК).
Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримала позовні вимоги прокурора, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Вказала, що систематична несплата фізичною особа-підприємцем Стасюком С.В. орендної плати у встановленому договором розмірі свідчить про ненадійність відповідача, як контрагента, і відсутність у позивача, як орендодавця, впевненості у належному виконанні договору в майбутньому. 
Відповідач – фізична особа-підприємець Стасюк Сергій Васильович (далі – ФОП Стасюк С.В., відповідач) не скористався правом участі в судових засіданнях, відзиву на позов не подав, причин неявки в судове засідання не повідомив; належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи судом шляхом надіслання йому ухвал суду поштовими відправленнями за адресою місцезнаходження, зареєстрованою в установленому законом порядку, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ,), а також за адресою, повідомленою позивачем (31367, Хмельницька обл., Хмельницький район, с.Карпівці, вул.Зарічна, 13). Ухвали суду від 29.06.2026, 16.07.2026, 11.08.2026, 26.08.2026 повернуті на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".
Суд враховує положення пункту 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до якого днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "Uniоn Alimentaria Sanders SA v. Spain").
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України).
З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дати, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті. 
Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
12.07.2004 між Хмельницькою райдержадміністрацією, як орендодавцем, та Стасюком Василем Івановичем, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки №90 (далі - Договір), згідно розділу 1 якого, орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №646/04-р від 24.04.2004 надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту (с.Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області), яка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.
За змістом розділу 2 Договору в оренду передається земельна ділянка водного фонду площею 45,23 га, в тому числі під водою – 40,31 га, прибережна смуга – 4,92 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 147 427,50 грн. Права третіх осіб на земельну ділянку відсутні.
Земельна ділянка водного фонду передається в оренду для риборозведення. Орендар має право проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання (п.3.1 Договору).
Пунктом 3.2 Договору визначено, що договір укладається строком на 5 років, починаючи з дати його реєстрації і до 12.07.2009. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення договору на новий термін. У цьому paзі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження строку дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлено інші правила, ніж передбачені договором.
Відповідно до п.3.3 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 1474,27 грн. за рік, починаючи з дня державної реєстрації договору оренди. Орендна плата вноситься на поточний рахунок Ружичанської сільської ради. Періодичність внесення орендної плати - щомісячно протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця в сумі 122,85 грн. У розмір орендної плати не входить податок на землю. Орендар може вносити плату на майбутній період, але не більше, ніж за один рік. Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору. У разі припинення або розірвання договору внесена на майбутній період орендна плата не повертається орендарю. Розмір орендної плати переглядається щорічно та у випадках з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.
Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.3.5 Договору).
Згідно з п.5.2 Договору орендар зобов`язаний, серед іншого, у відповідності з п.3.3 цього Договору своєчасно вносити орендну плату. 
У п.7 Договору сторони узгодили підстави розірвання договору: взаємна згода сторін, випадкове знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає передбаченому у пункті 3.1 цього договору її використанню; невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором, в порядку, встановленому законодавством; добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки або припинення діяльності орендаря. В разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу зацікавленої сторони, ці питання вирішуються у судовому порядку. В разі припинення або розірвання цього договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у пункті 3.5 цього договору.
Відповідно до п.11 Договору цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та обов`язкової державної реєстрації у регіональній філії центру державного земельного кадастру у Хмельницькому районі. Якщо за договором земельна ділянка передається в оренду в порядку відведення, договір набуває чинності після перенесення її меж в натуру (на місцевість). 
Договір підписано сторонами та скріплено відтиском печатки орендодавця. 
Договір зареєстрований в регіональній філії центру державного земельного кадастру у Хмельницькому районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за №95 від 12.07.2004.
27.09.2005 між Хмельницькою райдержадміністрацією, як орендодавцем, та Стасюком Василем Івановичем, як орендарем, укладено додаткову угоду №175 до договору оренди земельної ділянки водного фонду №90 від 12.07.2004 (далі – Додаткова угода до Договору), за змістом якої сторони домовились:
- розділ 2 Договору викласти в редакції: "В оренду передається земельна ділянка водного фонду площею 64,83 га, в тому числі під водою – 41,22 га, прибережна смуга – 23,61 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 189 833,01 грн. Права третіх осіб на земельну ділянку відсутні";
- пункт 3.2 Договору викласти в такій редакції: "Договір укладається строком на 25 років, починаючи з дня державної реєстрації додаткової угоди і до 27.09.2030. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення договору на новий термін. У цьому paзі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження строку дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлено інші правила, ніж передбачені договором. При зміні орендаря договір не зберігає чинність";
- абзаци 1-2 пункту 3.3 Договору викласти в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 6 483 грн. за рік, починаючи з дня державної реєстрації додаткової угоди. Орендна плата вноситься на поточний рахунок Ружичанської сільської ради. Періодичність внесення орендної плати - щомісячно протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця в сумі 540,25 грн.".
Інші умови Договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність. 
Дійсна додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з дати державної реєстрації. 
Додаткова угода підписана сторонами та скріплена відтиском печатки орендодавця.
Додаткова угода зареєстрована в регіональній філії центру державного земельного кадастру у Хмельницькому районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за №040574300006 від 18.10.2005.
Земельній ділянці площею 64,83 га присвоєно кадастровий номер 6825087300:03:019:0001. 
28.12.2023 право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за Розсошанською сільською радою на підставі Закону України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2857379868250).
Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 за договором строком на 25 років до 27.09.2030 зареєстровано 28.12.2023 (індексний номер 70987399), з урахуванням змін від 15.11.2024 – за Стасюком Сергієм Васильовичем на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НТО №626450, виданого 15.11.2024 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г.
Наведені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №461651547 від 26.01.2026.
На підтвердження позовних вимог прокурором також подано у матеріали справи:
- звернення Розсошанської сільської ради від 17.02.2026 №228 до Хмельницької обласної прокуратури з проханням вжити заходів представницького характеру для повернення у розпорядження територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, право оренди якої за Договором успадкував Стасюк Сергій Васильович, з огляду на несплату останнім орендної плати;
- витяг НВ-6801392332025, сформований 24.06.2025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 становить 1 530 282 грн.;
- витяг НВ-6800135412026, сформований 12.02.2026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 становить 1 652 704 грн.;
- звернення Розсошанської сільської ради з листами від 17.03.2022 №380, від 11.05.2023 №644, від 21.07.2023 №930 до Стасюка В.І. щодо необхідності укладення договору оренди водного об`єкту з сільською радою з метою приведення договору з райдержадміністрацією до вимог чинного законодавства та державної реєстрації права оренди, а також від 13.06.2023 №769 щодо необхідності виготовлення паспорту водного об`єкта;
- звернення Стасюка В.І. до Розсошанської сільської ради від 26.05.2022 з проханням надати дозвіл на розроблення документації з землеустрою земельної ділянки водного фонду, орендованої за договором від 12.07.2024 в редакції додаткової угоди від 27.09.2005, для визначення розміру орендної плати, а також лист Розсошанської сільської ради від 06.06.2022 №688, за змістом якого орендаря поінформовано про розгляд вказаного питання на черговій сесії сільської ради;
- лист-повідомлення Розсошанської сільської ради від 08.07.2022 №828 на клопотання Стасюка В.І. про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 64,83 га; 
- рішення Розсошанської сільської ради від 23.12.2022 №16-19/2022 "Про встановлення ставок орендної плати на території Розсошанської сільської територіальної громади", яким встановлено на території Розсошанської сільської ради ставки орендної плати за земельні ділянки, які надані у користування на умовах оренди фізичним та юридичним особам згідно з додатком, за змістом якого розмір річної орендної плати за земельні ділянки для рибогосподарських потреб становить 12% від грошової оцінки;
- рішення Розсошанської сільської ради від 23.12.2022 №56-19/2022, яким відмовлено Стасюку В.І. у наданні дозволу на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 площею 64,83 га;
- рішення Розсошанської сільської ради від 21.02.2023 №44-20/2023, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 із земель водного фонду з цільовим використанням для рибогосподарських потреб Розсошанській сільській раді; затверджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 в сумі 1 560 026 грн.;
- рішення Розсошанської сільської ради від 15.06.2023 №85-23/2023, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки №90 від 12.07.2004 в редакції додаткової угоди №175 від 27.09.205 до нього, в частині приведення цього договору у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом укладення додаткової угоди, умови якої викладено відповідно до Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №572 від 02.06.2021; встановлено розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; доручено сільському голові укласти з фізичною особою-підприємцем Стасюком В.І. додаткову угоду до Договору;
- рішення Розсошанської сільської ради від 15.02.2024 №14-29/2024, яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки №90 від 12.07.2004 в частині заміни орендодавця на Розсошанську сільську раду, пункт 2 Договору викладено в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 1 560 026 грн", пункт 3.3 Договору викладено в такій редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 124 802,08 грн. Орендна плата за водний об`єкт вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 21 539,01 грн."; доручено сільському голові укласти з фізичною особою-підприємцем Стасюком В.І. додаткову угоду до Договору;
- звернення Розсошанської сільської ради з листами від 15.07.2025 №936, від 12.01.2026 №46, від 13.02.2026 №209, від 21.04.2026 №514 до Стасюка Сергія Васильовича щодо необхідності внесення змін до договору оренди водного об`єкту з сільською радою в частині заміни сторони та приведення розміру орендної плати у відповідність та визначення розміру плати за водний об`єкт;
- лист фінансового відділу Розсошанської сільської ради №01-20/9, за змістом якого за фізичною особою-підприємцем Стасюком В.І. станом на 01.01.2026 рахується податковий борг в сумі 1 879,79 грн.;
- копію свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450, виданого 15.11.2024 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г., згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; спадщина складається з права на оренду земельної ділянки площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 з цільовим призначенням 10.07 Для рибогосподарських потреб, яке належало померлому ОСОБА_1 та підтверджується додатковою угодою №175, укладеною між ОСОБА_1 та Хмельницькою райдержадміністрацією 27.09.2005, до договору оренди земельної ділянки водного фонду №90 від 12.07.2004;
- лист Головного управління ДПС у Хмельницькій області №6090/5/22-01-24-13 від 21.04.2026 на запит Хмельницької окружної прокуратури від 14.04.2026 №50-2905вих-26, згідно якого станом на 20.04.2026 Стасюк Сергій Васильович, який перебуває на обліку з 14.03.2008 як фізична особа-підприємець, за період 2024-2026 декларації з плати за землю до контролюючого органу не подавав та не здійснював сплату орендної плати по Розсошанській територіальній громаді;
- лист Розсошанської сільської ради №523 від 22.04.2026 на запит Хмельницької окружної прокуратури від 14.04.2026 №50-2961вих-26, згідно якого заборгованість по орендній платі за Договором з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 111,84 грн., за 2025 рік – 23 772,98 грн., за 3 місяці 2026 року – 6 418,70 грн.; з листопада 2023 року земельна ділянка водного фонду площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 увійшла в межі с.Ружичанка; 
- лист Розсошанської сільської ради №796 від 15.06.2026 на запит Хмельницької окружної прокуратури від 08.05.2026 №50-3539вих-26, згідно якого по Договору остання орендна плата від платника Стасюка В.І. (РНОКПП НОМЕР_2 ) надходила 02.02.2024 в сумі 21 000 грн; податковий борг станом на 01.01.2025 становить 111,84 грн.; заборгованість по орендній платі за 2025 рік складає 23 772,98 грн. (щомісячна орендна плата – 1 981,08 грн.), за 5 місяців 2026 року – 6 418,70 грн. (щомісячна орендна плата – 2 139,57 грн.).
Інших доказів, які стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.
Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).
Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У рішенні від 05.06.2019 №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, суд враховує таке.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч.1 ст.10 цього Закону).
Згідно ч.3, 5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Положення статей 13, 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (ст.80 ЗК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать в тому числі землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
У справі, що розглядається, предметом позову є вимоги прокурора про розірвання договору оренди від 12.07.2004 №90 земельної ділянки водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, яка розташована в межах с.Ружичанка на території колишньої Ружичанської сільської ради Хмельницького району (на даний час - Розсошанська сільська рада), укладеного між Хмельницькою районною державною адміністрацією та Стасюком Василем Івановичем (на даний час орендар – відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450 від 15.11.2024) та зобов`язання відповідача повернути територіальній громаді в особі Розсошанської сільської ради земельну ділянку водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001.
Суд враховує, що на момент виникнення спірних правовідносин розпорядником спірної земельної ділянки була Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області.
Заразом, на час розгляду справи судом земельна ділянка водного фонду із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 площею 64,83 га перебуває у комунальній власності Розсошанської територіальної громади в особі Розсошанської сільської ради, право власності на яку зареєстровано 28.12.2023 за Розсошанською сільською радою на підставі Закону України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2857379868250), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №461651547 від 26.01.2026.
Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.
Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відтак, Розсошанська сільська рада є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Правовідносини, пов`язані з наданням у власність, користування земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.
За змістом ст.ст.4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.
Український народ з огляду на положення ст.ст.1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України має конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішені земельних питань, а також розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних заходів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю. 
Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою на умовах оренди (підпункти 14.1.72, 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України). 
У справі, що розглядається, порушення інтересів держави полягає у недотриманні фізичною особою-підприємцем Стасюком С.В. встановленого законом порядку щодо платного використання земельної ділянки комунальної форми власності, а відтак ненадходження до бюджету Розсошанської сільської ради коштів у вигляді орендної плати за землю, що завдає шкоди інтересам територіальної громади та підриває основи фінансово-економічної діяльності держави, позаяк плата за землю є стратегічним джерелом наповнення дохідної частини місцевого бюджету.
Отже, звернення прокурора до суду спрямоване на захист прав та інтересів власника землі, забезпечення раціонального використання та охорони земель, задоволення соціальної потреби у відновленні законності, а також становища, яке існувало до порушення прав власника землі. 
Матеріалами справи стверджується факт звернення Хмельницької окружної прокуратури до Розсошанської сільської ради з листом №50-2961вих-26 від 15.04.2026 з повідомленням про порушення законодавства України у сфері земельних відносин та проханням надати інформацію про вжиті заходи з метою усунення викладених у листі порушень, а також чи будуть вживатись заходи представницького характеру, спрямовані на стягнення заборгованості та розірвання договору оренди в судовому порядку. 
Розсошанська сільська рада листом від 22.04.2026 за вих№523 у відповідь повідомила прокуратуру про те, що не звертатиметься до суду про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди від 12.07.2004 №90 через відсутність запланованих коштів у місцевому бюджеті для понесення судових витрат.
Наведене свідчить про вияв пасивної поведінки уповноважених суб`єктів після отримання повідомлення прокурора про порушення інтересів держави та необхідності захисту цих інтересів. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №905/1529/20, від 30.07.2020 у справі №904/5598/18.
23.06.2026 Хмельницькою окружною прокуратурою скеровано Розсошанській сільській раді повідомлення за вих№50-4620-26 про встановлення підстав та намір здійснення представництва інтересів держави в суді шляхом пред`явлення позову до фізичної особи-підприємця Стасюка Сергія Васильовича про розірвання договору оренди №90 від 12.07.2004 та зобов`язання повернути територіальній громаді земельну ділянку водного фонду площею 64,83 га.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
За наведених обставин оскільки прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, враховуючи, що останній самостійно не звернувся до суду, про що повідомив прокуратуру, суд дійшов висновку про дотримання прокурором порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах: Розсошанської сільської ради.
Вирішуючи спір у даній справі, суд враховує положення ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), згідно з якими власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
Прокурором стверджується порушення відповідачем, як орендарем, прав позивача, як орендодавця, на отримання орендної плати у встановленому розмірі за користування земельною ділянкою комунальної власності внаслідок її систематичної несплати, що є істотним порушенням умов договору оренди землі та підставою для його розірвання та, відповідно, повернення земельної ділянки орендодавцеві.
Суд враховує, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч.1 ст.93 ЗК України, ст.1 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Частинами 1, 3, 5 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається з матеріалів справи, 12.07.2004 між Хмельницькою райдержадміністрацією, як орендодавцем, та Стасюком Василем Івановичем, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки №90, згідно розділу 1 якого, орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №646/04-р від 24.04.2004 надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту (с.Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області), яка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.
Даний Договір зареєстрований в регіональній філії центру державного земельного кадастру у Хмельницькому районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за №95 від 12.07.2004.
Також, 27.09.2005 між Хмельницькою райдержадміністрацією, як орендодавцем, та Стасюком В.І., як орендарем, укладено додаткову угоду №175 до договору оренди земельної ділянки водного фонду №90 від 12.07.2004, яка зареєстрована в регіональній філії центру державного земельного кадастру у Хмельницькому районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за №040574300006 від 18.10.2005.
Відповідно до розділу 2, п.3.2 Договору в редакції Додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною Договору, в оренду передається земельна ділянка водного фонду площею 64,83 га, в тому числі під водою – 41,22 га, прибережна смуга – 23,61 га, строком на 25 років, починаючи з дня державної реєстрації додаткової угоди і до 27.09.2030. 
Земельній ділянці площею 64,83 га присвоєно кадастровий номер 6825087300:03:019:0001; 28.12.2023 право власності на неї зареєстровано за Розсошанською сільською радою на підставі Закону України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2857379868250), а право оренди, з урахуванням змін від 15.11.2024, – за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НТО №626450, виданого 15.11.2024 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №461651547 від 26.01.2026.
Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").
Як передбачено ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Сторонами у п.3.3 Договору в редакції Додаткової угоди узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 6 483 грн. за рік, починаючи з дня державної реєстрації додаткової угоди. Орендна плата вноситься на поточний рахунок Ружичанської сільської ради. Періодичність внесення орендної плати - щомісячно протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця в сумі 540,25 грн.
Приписами ст.24 Закону України "Про оренду землі" визначені права та обов`язки орендодавця, зокрема, право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.
Вказаному праву орендодавця кореспондує закріплений у ст.25 вищевказаного Закону обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.
Близький за змістом обов`язок орендаря визначений також і п.5.2 Договору.
Спірні правовідносини сторін у цій справі виникли з підстав систематичної несплати фізичною особою-підприємцем Стасюком С.В., як правонаступником ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом орендної плати за Договором, що, за твердженням прокурора, є підставою для його розірвання та, відповідно, повернення земельної ділянки позивачеві.
Суд враховує, що відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Статтею 1220 ЦК України унормовано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.1297, ст.1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450, виданого 15.11.2024 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г., спадкоємцем майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; спадщина складається з права на оренду земельної ділянки площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 з цільовим призначенням 10.07 Для рибогосподарських потреб, яке належало померлому ОСОБА_1 та підтверджується додатковою угодою №175, укладеною між ОСОБА_1 та Хмельницькою райдержадміністрацією 27.09.2005, до договору оренди земельної ділянки водного фонду №90 від 12.07.2004.
Відтак, після смерті ОСОБА_1 відповідач набув прав і обов`язків орендаря земельної ділянки водного фонду площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 за Договором, в т.ч. обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Суд зауважує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Заявляючи позовну вимогу про розірвання Договору, прокурор покликається на істотність його порушення відповідачем, що виразилось у систематичній несплаті орендної плати після набуття права оренди земельної ділянки.
Суд враховує, що підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заразом, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.
Так, за змістом ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Загальне правило про розірвання та зміну договору без згоди сторін на підставі рішення суду, передбачене у ч.2 ст.651 ЦК України, визначає універсальні засади, застосовні до усіх видів приватноправових договорів.
За змістом статей 30 та 31 Закону України "Про оренду землі" зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір оренди землі припиняється з підстав, наведених у частині першій статті 31 Закону України "Про оренду землі", а також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Заразом, ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 вказаного Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно з пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 вказала, що для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як "систематичність" та "несплату", зокрема, орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття "систематичність" у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17, від 01.04.2020 у справі №277/1186/18-ц, від 29.07.2020 у справі №277/526/18, від 20.08.2020 у справі №616/292/17, від 08.05.2024 у справі №629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №922/367/21, від 04.07.2023 у справі №906/649/22, від 20.02.2024 у справі №917/586/23, від 02.04.2024 у справі №922/1165/23 та інші).
Щодо поняття "несплата", вжите у пункті "д" ч.1 ст.141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. Такий висновок є логічним та виправданим, оскільки поняття "несплата" та "недоплата" не є тотожними. Оскільки в конструкції згаданої правової норми не наведено жодного означення до слова "несплата", можна виснувати, що законодавець у згаданій правовій нормі не передбачив жодної альтернативи повної несплати, тобто не визначив, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є не лише систематична несплата, а й систематична недоплата орендної плати. До того ж потрібно враховувати, що розмір недоплати може варіюватися орієнтовно від 1% до 99% суми належної орендної плати, що не може не впливати на ступінь порушення прав власника землі та оцінку істотності такого порушення. Протилежне розуміння, а саме якщо вважати підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України, зокрема й сплату орендної плати не в повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), навряд чи буде справедливим та розумним, оскільки під дію цієї спеціальної норми права підпадатимуть і незначні (неістотні) порушення, наприклад систематична недоплата 1,00 грн зі 10 000,00 грн орендної плати. За таких обставин суди будуть змушені на підставі пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України розривати договори оренди землі всупереч принципу збереження договору.
Відтак, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що поняття "несплата", вжите у пункті "д" ч.1 ст.141 ЗК України, потрібно розуміти саме як повна несплата орендної плати у строки, визначені договором, що відповідатиме дотриманню принципу збереження договору та забезпечення справедливого балансу інтересів сторін договору оренди землі.
Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків) повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми ч.2 ст.651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою водного фонду площею 64,83 га з кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 у встановлені Договором строки та розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість за 2024 рік у розмірі 111,84 грн., за 2025 рік – 23 772,98 грн. (щомісячна орендна плата 1 981,08 грн.*12 місяців), за 5 місяців 2026 року (станом на 01.06.2026) – 10 697,84 грн. (щомісячна орендна плата 2 139,57 грн.*12 місяців); остання орендна плата від платника Стасюка В.І. (РНОКПП НОМЕР_2 ) надходила 02.02.2024 в сумі 21000 грн., що підтверджується листами Головного управління ДПС у Хмельницькій області №6090/5/22-01-24-13 від 21.04.2026, Розсошанської сільської ради №523 від 22.04.2026 та №796 від 15.06.2026.
Отже, з урахуванням наведеного, в даній справі має місце систематична повна несплата відповідачем орендної плати за Договором в редакції Додаткової угоди, відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України, що слугує підставою для розірвання договору оренди.
Суд враховує, що метою укладення спірного договору оренди земельної ділянки є отримання орендодавцем плати за землю задля наповнення місцевого бюджету, тому продовження договірних відносин з орендарем, який систематично не виконує договірні умови щодо сплати орендної плати, є недоцільним і фактично є неефективним використанням наявних у громаді ресурсів як орендодавця, оскільки має місце недонадходження коштів до бюджету відповідного органу місцевого самоврядування.
Систематична повна несплата орендної плати у визначеному договором розмірі свідчить про ненадійність відповідача, як контрагента, і відсутність у позивача, як орендодавця, впевненості у належному виконанні договору в майбутньому. 
Збереження договірних відносин з таким орендарем не відповідатиме інтересам територіальної громади як власника земельних ділянок, які визначаються доцільністю та ефективністю використання майна, а також не сприятиме досягненню максимального економічного ефекту задля соціально-економічного розвитку територіальної громади.
З огляду на характер спірних правовідносин, обставини невиконання умов договору оренди земельної ділянки від 12.07.2004 №90 саме орендарем, що виразилось у систематичній повній несплаті орендної плати у встановлені договором строки, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, а відтак і наявність підстав для задоволення позовної вимоги про його розірвання на підставі пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України.
Щодо вимоги про зобов`язання повернути земельну ділянку суд враховує і зазначає таке.
Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі визначені у статті 34 Закону України "Про оренду землі". 
Так, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.
За умовами п.3.5 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож за наявності правових підстав, передбачених пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України для розірвання договору оренди земельної ділянки, неодмінним є обов`язок орендаря повернути таку земельну ділянку, що була у його користуванні.
Ураховуючи встановлені обставини щодо наявності підстав для розірвання Договору та перебування спірної земельної ділянки у фактичному володінні та користуванні відповідача, ефективним способом захисту порушеного права територіальної громади в особі позивача буде повернення їй спірної земельної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її отримано в оренду. 
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із положеннями ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №917/549/20).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Отже, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, порушення прав та інтересів держави відповідачем, а відтак - наявність підстав для судового захисту таких прав шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.07.2004 №90, а саме: земельної ділянки водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, укладеного між Хмельницькою районною державною адміністрацією та Стасюком Василем Івановичем, на даний час орендарем якої є відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450, виданого 15.11.2024 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г.). та зобов`язання відповідача повернути Розсошанській сільській раді земельну ділянку площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому її отримано в оренду.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати договір оренди земельної ділянки від 12.07.2004 №90, а саме: земельної ділянки водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001, укладений між Хмельницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (на даний час орендар – фізична особа-підприємець Стасюк Сергій Васильович (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТО №626450, виданого 15.11.2024 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г.).
Зобов`язати фізичну особу-підприємця Стасюка Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути територіальній громаді в особі Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (31362, Хмельницька область, Хмельницький район, с.Розсоша, вул. Центральна, 4, ідентифікаційний код 04402899) земельну ділянку водного фонду площею 64,83 га із кадастровим номером 6825087300:03:019:0001 у стані не гіршому порівняно з тим, у якому її отримано в оренду.
Стягнути  з фізичної особи-підприємця Стасюка Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м.Хмельницький, провулок Військоматський, буд. 3, ідентифікаційний код 02911102) 6 656 (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень витрат по оплаті судового збору, зарахувавши його на р/р UA188201720343120002000002814, МФО 820172, Держказначейська служба України, м.Київ.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 11.09.2026.

Суддя О.І. Шевчук