№ 536/774/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Баранської Жанни Олександрівни, за участю секретаря Волошиної А.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Хомич А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці в режимі відеоконференції адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
06 березня 2026 року о 13.48 годині на автодорозі 0-1711371 поблизу с.Соснівка Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Хомич А.М. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення. Так, зі слів ОСОБА_1 перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього відбулось позапроцесуальне спілкування з працівниками поліції, яке полягало у здійсненні психологічного тиску на підзахисного. Саме того дня ОСОБА_1 після завершення лікування повертався до медичного центру для продовження реабілітації, що підтверджується медичними документами. У свою чергу, в силу положень статті 266-1 КУпАП військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, підлягають відповідному огляду уповноваженою особою Військової служби правопорядку. Також, огляд таких осіб у закладі охорони здоров`я проводиться також у присутності посадової особи Військової служби правопорядку. З урахуванням викладеного, поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем зобов`язаний був залучити до його огляду уповноважену особу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чого зроблено не було. За таких обставин, як на думку захисника, поліцейський грубо порушив процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а складання протоколу про адміністративне правопорушення є незаконним. 
Окрім того, захисник зауважив, що працівником поліції не було отримано від ОСОБА_1 чіткої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а при перевірці водійського посвідчення останнім було пред`явлено посвідчення 1998 року, яке жодним чином не могло відображатись у застосунку Дія, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Хомич А.М., вивчивши та проаналізувавши усі матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно дослідженого судом відеозапису з боді-камери поліцейського встановлено, що даними відеозаписами зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, повідомлення останньому поліцейським про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пред`явлення поліцейським вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, також повідомлено про право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Також зафіксовано, що на вимогу поліцейського пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, а також у медичному закладі, ОСОБА_1 чітко та однозначно висловив відмову від проходження огляду як на місці, так і у медичному закладі.
При цьому, відеозаписом не зафіксовано пред`явлення ОСОБА_1 , будь-яких документів поліцейському, чи усне повідомлення про те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України.
Як вбачається з рапорта поліцейського СРПП ВНП № 2 Остащенка О.В. від 06 березня 2026 року, перебуваючи в наряді СРПП «Кирка-2» в ході патрулювання Кременчуцького району, було зупинено автомобіль ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України. Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній відмовився.
Згідно акта огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у останнього було виявлено ознаки стану алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, однак огляд за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, не проводився у зв`язку з відмовою від проходження огляду. На вказаному акті міститься власноручний підпис ОСОБА_1 про те, що від відмовляється від проходження огляду.
Щодо доводів захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про незабезпечення участі уповноваженої особи Військової служби правопорядку Збройних Сил України, суд зазначає наступне. 
Так, згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 28.02.2022 року був призваний по мобілізації до Збройних Сил України, на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .
Як вбачається з довідки військово-лікарської комісії від 04 березня 2026 року № 2026-0303-2305-5343-0, ОСОБА_1 , на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування поранення на 30 календарних днів.
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 418 Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , військовослужбовець Військової частини НОМЕР_3 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 14 лютого 2026 року по 05 березня 2026 року у зв`язку з отриманням вибухової травми та термічних опіків.
Так, об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.
У статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень.
Так, відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
За змістом статті 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками сп`яніння до таких підстав не належить.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинено 06 березня 2026 року після виписки зі стаціонарного лікування, поза межами території будь-якої військової частини. Також ОСОБА_1 пояснив поліцейському, що їде додому.
Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що автомобіль ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_1 належить військовій частині і відповідно ОСОБА_1 є водієм цієї військової частини. 
Більш того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вказаний вище автомобіль належить фізичній особі ОСОБА_2 , який за словами самого ОСОБА_1 , є його батьком.
Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань, не додано належних та допустимих доказів про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 06 березня 2026 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби, відтак у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення мали право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.
Крім того, відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення статті 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.
Також, не підтверджується жодними доказами у справі та відхиляються судом доводи захисника, щодо позапроцесуального спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та спонукання його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які, за даних обставин, захисник розцінює як провокацію правопорушення.
Згідно довідки старшого інспектора САП Кременчуцького РУП від 09.03.2026 року, по обліковим базам даних Національної поліції ОСОБА_1 посвідчення водія отримував 21.10.1998 року, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.
Отже, оцінюючи наявні докази адміністративної справи в їх сукупності, подію та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Керуючись статтями 130, 268, 283, 284, 401 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафів за порушення правил дорожнього руху: р/р 048999980313050149000016001; ЄДРПОУ: 37959255; одержувач: ГУК у Полтавській області; призначення платежу 21081300: серія ЕПР1 № 607703.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 грн 60 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджет 22030106
Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору – юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником – фізичною особою – ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.
Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а у разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.
Стягувач: Держава.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.
Повна постанова складена 15 липня 2026 року.

Суддя	Жанна БАРАНСЬКА