П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36449/25	

перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,
повний текст судового рішення
складено 30.04.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої-судді – Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Івано Франківській області №154950006213 від 16.10.2025;
- зобов`язати Відповідача призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці з 25.04.2025р пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках ГУ ДПС в Одеській області №251/15-32-10-02-12 від 22.04.2025, №253/15-32-10-02-12 від 22.04.2025 та №252/15-32-10-02-12 від 22.04.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач незаконно відмовив у перерахунку пенсії, внаслідок чого позивач вважає своє право на пенсію за віком згідно ЗУ «Про державну службу» порушеним.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №154950006213 від 16.10.2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 25.04.2025 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках ГУ ДПС в Одеській області №251/15-32-10-02-12 від 22.04.2025, №253/15-32-10-02-12 від 22.04.2025 та №252/15-32-10-02-12 від 22.04.2025.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 968,96 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не врахував вищенаведені довідки з підстав того, що суд не зобов`язував зарахувати вказані довідки для обчислення пенсії, тоді як дати оцінку цим документам його зобов`язує закон, та він не може їх просто залишити без уваги тільки через те, що суд його до цього не примушував, так як він як суб`єкт владних повноважень та повинен дотримуватися принципів адміністративної процедури визначених ст.4 ЗУ № 2073, що є його обов`язком.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішенням суду по справі №420/14741/25 не зобов`язано Головне управління врахувати довідки про заробітну плату, які беруться для обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2026 року відкрито апеляційне провадження і призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі №420/14741/25 залишеним в силі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування рішення, зобов`язання вчинити задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №154950006213 від 02.05.2025 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області потворно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.04.2025 року про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», врахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в органах державної податкової служби з 09.02.2006 року по 09.12.2024 року, згідно з записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
На виконання рішення суду у справі №420/14741/25 Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області №154950006213 від 16.10.2025 прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії.
В результаті повторного розгляду заяви з урахуванням висновків суду, до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця ОСОБА_1 зараховано період роботи з 09.02.2006 по 09.12.2024.
Рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області №154950006213 від 16.10.2025 відмовлено Позивачці у перерахунку пенсії.
Згідно оскаржуваного рішення вбачається, що в результаті повторного розгляду заяви з урахуванням висновків суду, до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця ОСОБА_1 зараховано період роботи з 09.02.2006 по 09.12.2024 та в рішенні суду немає зобов`язань щодо врахування заробітної плати відповідно до довідок №251/15-32-10-02-12 від 22.04.2025, №253/15-32-10-02-12 від 22.04.2025 та №252/15-32-10-02-12 від 22.04.2025.
Вважаючи рішення Головного управління ПФУ Івано-Франківській області №154950006213 від 16.10.2025 про відмову в перерахунку пенсії – незаконним, а дії щодо неврахування при призначенні пенсії довідок, виданих ГУ ДПС в Одеській області №251/15-32-10-02-12 від 22.04.2025, №253/15-32-10-02-12 від 22.04.2025 та №252/15-32-10-02-12 від 22.04.2025 – протиправними, внаслідок чого право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком згідно закону України «Про державну службу», позивачка звернулась до суду з позовом.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
З аналізу вищенаведених норм слідує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі № 265/3709/17, від 19.03.2019 у справі № 357/1457/17, від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855 тощо.
Пунктом 5 Порядку №622 передбачено, що призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до п.п. 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:
1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу;
2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;
3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).
Так, позивач разом із заявою надав відповідачу довідки ГУ ДПС в Одеській області №251/15-32-10-02-12 від 22.04.2025р., №253/15-32-10-02-12 від 22.04.2025р. та №252/15-32-10-02-12 від 22.04.2025р.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно не врахував вищенаведені довідки з підстав того, що суд не зобов`язував зарахувати вказані довідки для обчислення пенсії, тоді як дати оцінку цим документам його зобов`язує закон, та він не може їх просто залишити без уваги тільки через те, що суд його до цього не примушував, так як він як суб`єкт владних повноважень та повинен дотримуватися принципів адміністративної процедури визначених ст.4 ЗУ № 2073, що є його обов`язком.
Відповідно, позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до частини 5 статті 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року у справі №420/4075/26 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко