ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 р. | Справа № 520/18987/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 11.11.25 у справі № 520/18987/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом також – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:
- визнати протиправним направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 звернення до Національної поліції №Е1418658 від 12.02.2025 щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (орган ведення ЄДРПВР) внести відомості до персональних даних ОСОБА_1 , які містяться у ЄДРПВР АІТС "Оберіг", шляхом виключення запису про порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач до адміністративної відповідальності не притягався, порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію належними доказами не підтверджено.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з даними військово-облікового документу "Резерв+" від 08.07.2024, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 як військовозобов`язаний. Постановою ВЛК від 30.01.2007 позивача визначено непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Адреса проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Згідно з даними військово - облікового документу "Резерв+" від 16.04.2025, адреса проживання ОСОБА_1 - Німеччина. Дата уточнення даних 16.02.2025 (а.с. 7).
На адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням направлено повістку №2095915, в якій зазначено, що ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 02.02.2025 об 09:00 год. для уточнення даних.
Проте, вказану повістку позивачу не було вручено, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повернувся конверт з поштовою відміткою від 20.01.2025 "адресат відсутній за вказаною адресою".
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.05.2025 на адвокатський запит в інтересах позивача повідомлено, що гр. ОСОБА_1 , станом на 09.05.2025 року згідно даних ЄДРПВР АІТС «Оберіг» перебуває в розшуку за неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці (статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») з 12.02.2025, номер звернення до Національної Поліції України №Е1418658 від 12.02.2025. Протокол у справі про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не складався, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилися.
Також, листом Департаменту превентивної діяльності НП України від 12.06.2025 повідомлено на адвокатський запит в інтересах позивача, що станом на 10.06.2025 за даними системи ІПНП наявне звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Звернення ТЦК та СП від 12.02.2025 за № Е1418658 зареєстровано до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події з використанням системи ІПНП Чугуївським районним управлінням поліції ГУНП в Харківській області від 13.02.2025 за №3165. Згідно з даними бази даних «Розшук» системи ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у державному розшуку не перебував та станом на 10.06.2025 не перебуває (а.с. 8).
Позивач вважає, що оскільки протокол у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не складався, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилася, відповідачем протиправно направлено до поліції звернення №Е1418658 від 12.02.2025 щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Наведене стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи позивачем не спростовано порушення правил військового обліку, що полягає в неявці за повісткою № 2095915 на 02.02.2025 о 09:00 для уточнення військово-облікових даних, та дійшов висновку, що відповідачем правомірно направлено до поліції звернення №Е1418658 від 12.02.2025 щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 №3543-XII.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій
За частинами 1, 2 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII (тут і надалі в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII, правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.92 (зі змінами).
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч.5 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частина дев`ята статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII визначає такі категорії громадяни України щодо військового обов`язку: як зокрема: військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII).
За змістом ч.9 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
З наведеного слідує, що до категорії військовозобов`язаних за загальним правилом належать усі громадяни України чоловічої статі, які підлягають взяттю на військовий облік безвідносно до події фактичного знаходження на такому обліку (тобто громадянин, котрий підлягає військовому обліку, але з будь-яких причин не знаходиться на військовому обліку не втрачає статусу військовозобов`язаного).
Згідно з ч.3 ст.33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Положення ст.37 Закону України від 21.10.1993 за №3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в усіх редакціях) в частині такої підстави як визнання непридатним до військової служби не містять ані підстав для абсолютного та незворотного у часі скасування чи припинення військового обов`язку, ані застереження про те, що майбутня законодавча зміна медичних вимог до стану здоров`я військовозобов`язаного унеможливлює відновлення військового обліку громадянина України чоловічої статі, який раніше помилково чи безпідставно або на підставі раніше діючого законодавства був виключений з військового обліку з причини визнання непридатним до військової служби у минулому.
За змістом пунктів 2-3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 за №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 79 Порядку № 1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку (додаток 20); виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Законі України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2017 року № 1951-VIII.
Статтею 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
За приписами ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Згідно з ч. 8 статті 5 Закону України № 1951-VІІІ органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України № 1951-VІІІ ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Частиною 3 ст. 14 Закону України № 1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.03.2022 № 94 п. 12 розділу III "Відомості, що вносяться до Реєстру"), передбачено, що отримання призовником, військовозобов`язаним та резервістом інформації про своє включення (не включення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, здійснюється після особистого звернення та письмового запиту (в якому вказується прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує особу, яка подає запит) до органу ведення Реєстру або в електронному вигляді через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації.
Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок «Резерв+» надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.
Згідно зі ст. 14-1 Закону України № 1951-VІІІ електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Вказаний кабінет реалізовано у форматі застосунку «Резерв+».
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сторони не заперечують, що реєстр містить відомості щодо порушення позивачем правил військового обліку.
Підставою внесення зазначених даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стало порушення позивачем військового обліку, що виразилось у неприбутті за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою №2095915 щодо прибуття 02.02.2025 об 09:00 год для уточнення даних.
Судом установлено, що повістка №2095915 (сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) 17.01.2025 направлена ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням за задекларованим місцем проживання, а саме - АДРЕСА_1 .
Вказане поштове відправлення повернуто відправнику, що підтверджено зворотним поштовим відправленням, наданим відповідачем з відзивом на апеляційну скаргу (а.с. 35).
Колегія суддів зазначає, що обов`язок військовозобов`язаних осіб з`являтись за викликом до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки передбачений, зокрема, абз .3 ч. 10 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ, ч. 1 та 3 ст. 22 Закону України від 21.10.93 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з ч. 1 та 3 ст. 22 Закону України № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Частиною 3 ст. 22 Закону України № 3543-XII передбачено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Враховуючи наведені норми, позивач як військовозобов`язана особа, що перебуває на військовому обліку, яка належним чином оповіщена про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.
Водночас, з моменту виявлення позивачем даних про порушення ним військового обліку, позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.
Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що з травня 2022 року та по теперішній час позивач проживає за межами України, в Німеччині, відповідно, не зміг з`явитися за повісткою, оскільки повістку ІНФОРМАЦІЯ_1 №2095915 направлено 17.01.2025 на адресу проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), зазначену у військово - обліковому документі " ІНФОРМАЦІЯ_6 +" від 08.07.2024 (а.с. 6), тоді як адреса проживання ОСОБА_1 – Німеччина, згідно з даними військово-облікового документу "Резерв+" від 16.04.2025, дата уточнення даних 16.02.2025 (а.с. 7).
Отже, оновлення даних щодо адреси проживання позивача здійснене вже після надсилання йому повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з порушенням позивачем правил військового обліку, що виразилось у неприбутті до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою, автоматичне внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення позивачем правил військового обліку та перебування в розшуку є обґрунтованим.
Відповідно до пункту 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки уповноважені звертатися до органів Національної поліції для здійснення адміністративного затримання та доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, формування та направлення ІНФОРМАЦІЯ_7 звернення до правоохоронних органів щодо розшуку та доставлення позивача відбулося на підставі та в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України, що виключає можливість визнання таких дій протиправними.
Оскільки судом встановлено правомірність як оповіщення позивача, так і подальших дій відповідача щодо фіксації порушення та ініціювання його доставлення, у суду відсутні будь-які законні підстави для втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень шляхом зобов`язання виключити відомості про порушення правил військового обліку з Єдиного державного реєстру та зняти позивача з розшуку.
Водночас, застосування відповідних заходів закон пов`язує не з притягненням особи до адміністративної відповідальності, а з невиконанням під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стосовно доводів позивача щодо відсутності факту притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність в застосунку "Резерв+" примітки "Порушення правил військового обліку" та перебування у зв`язку з цим у розшуку ТЦК та СП не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 210 КУпАП, та навпаки передує складенню стосовно особи протоколу про адміністративне правопорушення та притягненню до адміністративної відповідальності.
Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправними та незаконними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку позивачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язання відповідача виключити відомості про порушення правил військового обліку позивачем з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є обґрунтованим і законним.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги із зазначених вище підстав висновків суду першої інстанції не спростовують, на всі ключові питання спору судом надано відповідь.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі № 520/18987/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Я.В. П`янова
Судді | | В.Б. Русанова   А.О. Бегунц