Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
07 вересня 2026 року Справа № 520/15956/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КП ХСС» (вул. Дерев`янка, буд. 3, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61103, ЄДРПОУ: 45979941) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КП ХСС» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 721/ІПК/99-00-04-03-03 від 09.02.2026;
- зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393; місцезнаходження: 04053, місто Київ, площа Львівська, будинок 8) надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні від 12.01.2026 про надання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при складанні індивідуальної податкової консультації відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, оскільки при наданні роз`яснень в порушення пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, не наведено опис питання, яке поставлено позивачем в запиті, не враховані фактичні обставини, які вказані у зверненні позивача, не вказано обґрунтування застосування норм законодавства та відсутній висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Ухвалою судді від 17.06.2026 відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідно до статті 262 КАС України.
В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.
На тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши, що податкова консультація не суперечить нормам ПК України та не порушує право платника податків, таким чином не є протиправно, та не може бути скасованою. У спірних правовідносинах Відповідач виконав вимоги статті 52 ПК України та надав Позивачу податкову консультацію, яка містить необхідну інформацію і надає відповідь на зазначеному у зверненні питанні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач - ТОВ «КП ХСС» є у встановленому законом порядку зареєстрованою юридичною особою приватного права та є платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5 %. 
Основним видом діяльності ТОВ «КП ХСС» є КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи. Окрім того, згідно з даними ЄДР видами діяльності ТОВ «КП ХСС» також визначені (за КВЕД): 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон; 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 26.30 Виробництво обладнання зв`язку; 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування; 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; 31.02 Виробництво кухонних меблів; 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 77.40 Лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами; 80.20 Обслуговування систем безпеки; 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 95.12 Ремонт обладнання зв`язку; 95.21 Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.
ТОВ «КП ХСС» 12.01.2026 звернулося до Державної податкової служби України щодо окремих питань перебування юридичної особи на спрощеній системі у разі надання протипожежних послуг та робіт за кодом КВЕД-2010 « 82.10».
Державною податковою службою України надано позивачу індивідуальну податкову консультацію № 721/ІПК/99-00-04-03-03 від 09.02.2026, відповідно до якого відповідач зазначив, що відповідно до Наказу № 396 клас 80.20 «Обслуговування систем безпеки» включає: моніторинг або дистанційний контроль електронних систем безпеки, таких як охоронна та пожежна сигналізація, у т. ч. їх установлення й технічне обслуговування; установлення, обслуговування, ремонт і регулювання механічних та електронних захисних пристроїв, сейфів і споруд безпеки для здійснення контролю та дистанційного спостереження. Підрозділи, які здійснюють обслуговування систем безпеки, можуть бути також залучені до продажу цих систем, механічних або електронних запірних пристроїв, сейфів і споруд. Враховуючи зазначене, у разі якщо юридична особа - платник єдиного податку здійснює охоронну діяльність, то відповідно до норм Кодексу з 01.01.2026 року не може бути платником єдиного податку третьої групи та перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Не погоджуюсь з податковою консультацією позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, за захистом порушених на його думку прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
В силу пунктів 52.1, 52.2, 52.3, 52.4 статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. 
Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Індивідуальні податкові консультації надаються: в усній формі - контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також державними податковими інспекціями; у паперовій та електронній формах - контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, крім державних податкових інспекцій. 
Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, підлягає реєстрації в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.
Пунктом 53.2 статті 53 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
Отже, законодавством визначено порядок дій суб`єкта владних повноважень в разі скасування судом, зокрема індивідуальної податкової консультації.
Індивідуальна податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана.
При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.
Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування. 
Разом із тим, податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
З наявних у справі матеріалів суд встановив, що позивач звернувся до відповідача за отриманням індивідуальної податкової консультації в письмовій формі.
Суд зазначає, що метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування. Податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Щодо порушеного позивачем питання у зверненні на отримання податкової консультації, суд виходить з наступного.
Законом України від 03 грудня 2025 року № 4698-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування банків податком на прибуток підприємств у 2026 році та перенесення строків введення в дію Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах» внесено зміни до підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Кодексу в частині заборони перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності підприємствам, видом діяльності яких є ведення охоронної діяльності. 
Відповідно до наказу Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396, яким затверджено методологічні основи та пояснення до позицій національного класифікатора ДК 009:2010 «Класифікації видів економічної діяльності», здійснення діяльності з ведення охоронної діяльності здійснюється, зокрема, за видами економічної діяльності класу 80.10 «Діяльність приватних охоронних служб», класу 80.20 «Обслуговування систем безпеки» та класу 80.30 «Проведення розслідувань» та інші.
Своєю чергою, клас 80.20 «Обслуговування систем безпеки» включає:
- моніторинг або дистанційний контроль електронних систем безпеки, таких як охоронна та пожежна сигналізація, у тому числі їх установлення та техобслуговування;
- установлення, обслуговування, ремонт та регулювання механічних та електронних захисних пристроїв, сейфів та споруд безпеки для здійснення контролю та дистанційного спостереження.
З метою дотримання законодавства у сфері справляння податків Товариство просило надати індивідуальну податкову консультацію з наступних питань:
1. Чи підлягає виключенню Товариство, яке є платником єдиного податку третьої групи з реєстру платників єдиного податку у разі здійснення таким суб`єктом господарювання діяльності з технічного обслуговування системи пожежної сигналізації, спостерігання за системами протипожежного захисту за КВЕДом 80.20;
2. Чи може Товариство застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, бути платником єдиного податку третьої групи за умови здійснення діяльності з технічного обслуговування системи пожежної сигналізації, спостерігання за системами протипожежного захисту за КВЕДом 80.20.
Державна податкова служба України у індивідуальній податковій консультації №721/ІПК/99-00-04-03-03 від 09.02.2026 повідомила, що відносини суб`єктів господарювання під час організації та здійснення ними охоронної діяльності регулюються Законом України від 22 березня 2012 року № 4616-VI «Про охоронну діяльність» (далі за текстом - Закон № 4616).
Відповідно до статті 1 Закону № 4616 терміни вживаються в такому значенні, зокрема: охоронна діяльність - надання послуг з охорони власності та громадян; суб`єкт охоронної діяльності - суб`єкт господарювання будь-якої форми власності, створений та зареєстрований на території України, що здійснює охоронну діяльність на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії; охорона майна - діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього; охорона фізичної особи - діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення особистої безпеки, життя та здоров`я індивідуально визначеної фізичної особи (групи осіб) шляхом запобігання або недопущення негативного безпосереднього впливу факторів (діяльності або бездіяльності) протиправного характеру.
Згідно зі статтею 5 Закону № 4616 визначено, що суб`єкт охоронної діяльності на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії надає такі охоронні послуги:
1) охорона майна громадян;
2) охорона майна юридичних осіб;
3) охорона фізичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 4616 визначено, що охорона майна та фізичних осіб забезпечується персоналом охорони шляхом здійснення таких заходів: використання пунктів централізованого спостереження, технічних засобів охорони, транспорту реагування, службових собак; контроль за станом майнової безпеки об`єкта охорони; запобігання загрозам особистій безпеці фізичної особи, яка охороняється; реагування в межах наданих законом повноважень на протиправні дії, пов`язані з посяганням на об`єкт охорони.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Кодексом (пункт 1.1 статті 1 Кодексу).
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено главою 1 розділу XIV Кодексу.
Пунктом 291.3 статті 291 Кодексу визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному главою 1 розділу XIV Кодексу.
До суб`єктів господарювання третьої групи, належать, зокрема, юридичні особи – суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року (підпункт 3 пункту 291.4 статті 291 Кодексу).
Пунктом 291.5 статті 291 Кодексу визначено перелік видів діяльності, здійснення яких не дає права на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.
Зокрема, відповідно до підпункту 11 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Кодексу з 01.01.2026 року не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють охоронну діяльність.
Методологічні основи та пояснення до позицій національного класифікатора ДК 009:2010 «Класифікації видів економічної діяльності» (далі - КВЕД 2010) затверджено наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396 (далі – Наказ № 396).
Відповідно до Наказу № 396 клас 80.20 «Обслуговування систем безпеки» включає: моніторинг або дистанційний контроль електронних систем безпеки, таких як охоронна та пожежна сигналізація, у т. ч. їх установлення й технічне обслуговування; установлення, обслуговування, ремонт і регулювання механічних та електронних захисних пристроїв, сейфів і споруд безпеки для здійснення контролю та дистанційного спостереження.
Підрозділи, які здійснюють обслуговування систем безпеки, можуть бути також залучені до продажу цих систем, механічних або електронних запірних пристроїв, сейфів і споруд.
Враховуючи зазначене, контролюючий орган у спірній індивідуальній податковій консультації дійшов висновку, що у разі якщо юридична особа - платник єдиного податку здійснює охоронну діяльність, то відповідно до норм Кодексу з 01.01.2026 року не може бути платником єдиного податку третьої групи та перебувати на спрощеній системі оподаткування. Одночасно зазначено, що для визначення чи відноситься діяльність з технічного обслуговування системи пожежної сигналізації, спостерігання за системами протипожежного захисту за КВЕДом 80.20 до охоронної діяльності, Товариство може звернутися до Державної служби статистики України, яка визначає методологічні основи та пояснення до позицій КВЕД 2010.
Відповідно до матеріалів справи позивач 21.04.2026 звернувся до Державної служби статистики України з запитом на інформацію.
Державна служба статистики розглянула запит та 18.05.2026 надала відповідь № 18.4-04/78-26 зі змісту якої вбачається, що віднесення суб`єктів господарювання до протипожежної чи охоронної діяльності не належить до повноважень органів державної статистики, визначених Законом України "Про офіційну статистику" та Положенням про Державну службу статистики України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014 № 481. 
Державна служба статистики звернула увагу, що з метою проведення статистичних спостережень органи державної статистики використовують національний класифікатор ДК 009:2010 "Класифікація видів економічної діяльності" (КВЕД-2010), затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457.
Об`єктом класифікації в КВЕД-2010 є економічна діяльність суб`єктів господарювання, тобто процес виробництва товарів та надання послуг, який здійснюється з використанням певних ресурсів (сировини, матеріалів, устатковання, робочої сили, технологічних процесів тощо), у результаті чого формується показник валової доданої вартості. Основний принцип КВЕД-2010 полягає в групуванні суб`єктів господарювання, які виробляють подібні товари чи послуги або використовують подібні процеси для створення товарів чи послуг, в окремі класифікаційні угруповання, яким надається індивідуальний класифікаційний код.
Методологія та пояснення до КВЕД-2010 викладені в Методологічних основах та поясненнях до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Держкомстату від 23.12.2011 № 396.
Спираючись на положення, викладені в Методологічних основах, діяльність з установлення та технічного обслуговування систем безпеки, таких як системи пожежогасіння, пожежної сигналізації та пов`язана з цим діяльність, відноситься до класу 80.20 "Обслуговування систем безпеки" секції N "Діяльність у сфері адміністративного та допоміжного обслуговування" у разі, якщо вона є складовою діяльності з моніторингу та/або дистанційного контролю електронних систем безпеки та виконується в межах одного суб`єкта господарювання.
У разі, якщо наведена вище діяльність здійснюється без мети виконання подальшого моніторингу та/або дистанційного контролю електронних систем безпеки, її класифікують у класі 43.21 "Електромонтажні роботи" секції F "Будівництво". 
Суд констатує, що КВЕД є статистичною класифікацією і не встановлює прав чи обов`язків для підприємств і організацій. 
Суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 13, 30 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» охоронна діяльність та надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення є різними видами діяльності. 
Відповідно до Закону України «Про охоронну діяльність» від 22.03.2012 № 4616-VI охоронна діяльність - надання послуг з охорони власності та громадян. Ця діяльність підлягає ліцензуванню на підставі постанови КМУ від 18 листопада 2015 р. № 960 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності».
Одночасно, відповідно до ст. 46-2 Кодексу цивільного захисту України надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення підлягають ліцензуванню згідно із законодавством. Перелік послуг і робіт протипожежного призначення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до наказу МВС України від 30.03.2015 № 349 «Про затвердження Правил з пожежного спостерігання» спостерігання за СПЗ об`єктів (пожежне спостерігання) - сукупність організаційних, технічних заходів та засобів програмного забезпечення, призначених для забезпечення віддаленого цілодобового нагляду за станом СПЗ об`єктів (комплекс технічних засобів, що змонтований на об`єкті, призначений для виявлення, локалізації та ліквідування пожеж без втручання людини, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних чинників пожежі), що здійснюється шляхом приймання, обробляння і передавання тривожних сповіщень від СПЗ об`єктів, що спостерігаються, та реагування на них.
Діяльність з технічного обслуговування систем пожежогасіння, пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, устаткування для передачі тривожних сповіщень, систем протидимного захисту та спостерігання за системами протипожежного захисту підлягає ліцензуванню відповідно до іншої постанови КМУ від 23 листопада 2016 р. № 852 «Деякі питання ліцензування господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення».
Суд звертає увагу, що в розрізі наданих до суду доказів ТОВ «КП ХСС» не здійснює охоронну діяльність та не має відповідної ліцензії.
Відповідно до п. 52.3 ст. 52 ПК України зазначено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Однак, в порушення вимог п. 52.3 ст. 52 ПК України ДПС України не були враховані фактичні обставини та практична необхідність отримання податкової консультації, зазначені позивачем.
Суд констатує, що надана відповідачем податкова Індивідуальна податкова консультація № 721/ІПК/99-00-04-03-03 від 09.02.2026 не відповідає правовій сутності податкової консультації, містить лише перелік норм Податкового кодексу України та посилання на інші джерела законодавства, проте в ній відсутні рекомендації щодо практичного застосування в ситуації, що склалась у ТОВ «КП ХСС».
Зокрема, в даній податковій консультації відсутня відповідь щодо практичного використання норм податкового законодавства.
На підставі вище наведеного, надана позивачу індивідуальна податкова консультація фактично не містить висновку щодо питання, яке було поставлене платником податків перед фіскальним органом.
При наданні неякісної та/або незаконної податкової консультації контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права, передбаченого пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності, а також вирішити проблемні питання, які виникли при застосуванні податкового законодавства. Це означає, що податкова консультація, яка містить цитування нормативно-правових актів, однак не містить чітких висновків або рекомендацій щодо їх застосування для конкретного платника у певних обставинах, не виконує своє головне завдання.
Аналогічний правовий підхід викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 804/8131/16.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не надано відповідь на питання, поставлене у зверненні про надання індивідуальної податкової консультації, що є порушенням вимог законодавства.
Суд констатує, що позивачем зазначені всі фактичні обставини та інформація, необхідна для надання належної Індивідуальної податкової консультації.
Відповідно пункту 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що для забезпечення захисту прав та законних інтересів позивача індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 721/ІПК/99-00-04-03-03 від 09.02.2026 підлягає скасуванню.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні від 12.01.2026 про надання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків суду, то суд вказує, що вона є похідною, а отже підлягає задоволенню.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд зазначає, що до суду не було надано документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з яких встановлюється обсяг наданих послуг та визначається розмір витрат на правничу допомогу.
Також, позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правову (правничу) допомогу адвоката, які позивач вже поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10000,00 грн.. В разі задоволення позовних вимог (повного, часткового), докази на підтвердження зазначених витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
З огляду на викладене, суд не вирішує питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.
Розподіл судових витрат в частині сплаченого судового збору здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КП ХСС» (вул. Дерев`янка, буд. 3, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61103, ЄДРПОУ: 45979941) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 721/ІПК/99-00-04-03-03 від 09.02.2026.
Зобов`язати Державну податкову службу України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) надати нову Індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні від 12.01.2026 про надання індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Стягнути з Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КП ХСС» (вул. Дерев`янка, буд. 3, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61103, ЄДРПОУ: 45979941) сплачений судовий збір в сумі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.09.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.