Справа № 674/1456/26 
Провадження № 2-др/674/10/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
іменем України

16 вересня 2026 року м. Дунаївці 

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участі секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18.08.2026 у справі № 674/1456/26 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 94334657000 від 11.02.2018 у сумі 58604,95 грн та судовий збір у сумі 3328,00 грн. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні зазначеного рішення суд не вирішував, оскільки доказів на підтвердження таких витрат матеріали справи на той час не містили; у мотивувальній частині рішення суд зазначив, що це питання позивач за наявності підстав вправі вирішити шляхом подання заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України.
20.08.2026 до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява позивача, підписана представником – адвокатом Зімірьовою О.О., про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Розгляд заяви заявник просив провести за відсутності представника.
Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.08.2026 заяву прийнято до розгляду; розгляд заяви ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Заперечень проти заяви відповідач не подала, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляла.
Дослідивши заяву та додані до неї документи в межах заявлених у ній вимог, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках, передбачених законом, і не може змінити суті основного рішення.
Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу основним рішенням суду не вирішувалося, а тому передбачена п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України підстава для ухвалення додаткового рішення у справі наявна.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) виснувала, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Цю справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ст. 279 ЦПК України), тобто судове засідання у ній не проводилося, а судові дебати, передбачені ст. 242 ЦПК України, не відкривалися. За таких обставин сторона об`єктивно позбавлена можливості зробити заяву про намір подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу саме в судових дебатах, а тому крайньою межею для такої заяви є момент ухвалення рішення суду, і сама заява може міститися в позовній заяві чи іншій заяві по суті справи. Інше тлумачення означало б, що сторона у справі, яку розглянуто без виклику, взагалі позбавлена права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що суперечило б ст. 59 Конституції України та ст. 15, 133, 137 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відповідно до ч. 2 цієї статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. Наведені норми свідчать, що саме попередній (орієнтовний) розрахунок є встановленим законом способом завчасного повідомлення суду та іншої сторони про склад і розмір судових витрат, які сторона має намір стягнути за результатами розгляду справи.
Судом установлено, що в позовній заяві позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача судових витрат у загальному розмірі 10328,00 грн, з яких 7000,00 грн – витрати на надання правової (правничої) допомоги, та подав разом із позовом попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розумінні ч. 1 ст. 134 ЦПК України на ту саму суму. Копію позовної заяви з додатками відповідач отримала, а отже про вимогу відшкодувати 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу була обізнана з початку розгляду справи; принципів змагальності та рівності сторін не порушено. Основне рішення у справі ухвалено 18.08.2026, а заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат подано 20.08.2026, тобто в межах п`ятиденного строку. За таких обставин установлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядок позивачем дотримано, і заява підлягає розгляду по суті.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат заявник надав: договір про надання правової допомоги № 02/24 від 01.02.2024, укладений між адвокатом Зімірьовою Ольгою Олександрівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 003361 від 18.07.2018) та ТОВ "ВЕРРА ФІНАНС"; рахунок на оплату № 40 від 18.08.2026 на суму 7000,00 грн; акт № 40 від 18.08.2026 про надання юридичних послуг на суму 7000,00 грн, що містить детальний опис виконаних робіт. Повноваження представника у цій справі підтверджені ордером на надання правничої допомоги, наданим разом із позовною заявою.
Пунктом 3.1 договору від 01.02.2024 передбачено, що вартість наданих юридичних послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.
Доказів фактичної оплати виставленого рахунка заявник не надав, проте це не є перешкодою для розподілу таких витрат. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 виснував, що витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.
Разом із тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи. Наведена норма застосовується судом незалежно від того, чи заявляла інша сторона клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в порядку ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, оскільки вона встановлює самостійні критерії, за якими суд перевіряє заявлені до відшкодування витрати на предмет їх зв`язку з розглядом справи, реальності та необхідності.
Згідно з актом № 40 від 18.08.2026 адвокатом надано такі послуги: проведення правового аналізу кредитної справи № 94334657000 від 11.02.2018 – 1000,00 грн; проведення процедури досудового врегулювання спору щодо боржника ОСОБА_1 – 1000,00 грн; підготовка позовної заяви про стягнення боргу, клопотання про витребування доказів та подання позову до суду разом з додатками щодо боржника ОСОБА_1 – 3000,00 грн; відстеження та моніторинг призначених судових засідань по справі № 674/1456/26 – 2000,00 грн.
Оцінюючи наведений перелік, суд виходить із того, що правовий аналіз кредитної справи та підготовка і подання до суду позовної заяви з додатками разом із клопотанням про витребування доказів безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, є реальними та необхідними для надання правничої допомоги, а їх вартість у сумі 1000,00 грн та 3000,00 грн відповідно є співмірною зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи та ціною позову (58604,95 грн). У цій частині витрати підлягають відшкодуванню.
Натомість витрати у сумі 1000,00 грн на проведення процедури досудового врегулювання спору понесені до звернення до суду і стосуються дій, які не є обов`язковим досудовим порядком врегулювання спору цієї категорії та не є процесуальними діями, необхідними для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розумінні ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Такі витрати не пов`язані з розглядом справи в суді, а тому за ч. 3 ст. 141 ЦПК України відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.
Не підлягають відшкодуванню й витрати у сумі 2000,00 грн за відстеження та моніторинг призначених судових засідань у справі № 674/1456/26. Ухвалою суду від 20.07.2026 про відкриття провадження розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу розглянуто саме в такому порядку, судових засідань з викликом учасників справи в ній не призначалося і не проводилося, а сам позивач просив розглядати справу за відсутності його представника. За таких обставин зазначена послуга не була реальною і необхідною для захисту прав заявника в цій справі, а тому покладення її вартості на відповідача суперечило б ч. 3 ст. 141 ЦПК України.
Викладене не є зменшенням розміру гонорару адвоката за критерієм неспівмірності в порядку ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, а є відмовою у відшкодуванні за рахунок відповідача тієї частини витрат, яка не пов`язана з розглядом справи. Погоджений сторонами договору розмір гонорару адвоката залишається чинним у відносинах між адвокатом і клієнтом.
Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи, становлять 4000,00 грн (1000,00 грн + 3000,00 грн) і підлягають стягненню з відповідача, позов до якої задоволено в повному обсязі. У задоволенні решти вимог заяви на суму 3000,00 грн слід відмовити.
Керуючись ст. 12, 15, 19, 81, 133, 134, 137, 141, 258-260, 263-265, 270, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
у х в а л и в :
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" (місцезнаходження: м. Одеса вул. Гімназична, 11, код ЄДРПОУ 42633165).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Давид БАРАТЕЛІ