Справа № 295/10693/26 | | Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В.
Категорія 75 | | Доповідач Бондар  О.О.

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року | м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі колегії суддів: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Шевчук А. М., Павицька Т. М.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 24 липня 2026 року, постановлену суддею Стрілецькою О. В. в м. Житомирі
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» про визнання трудових відносин припиненими

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
1.18 червня 2026 року ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Богунського районного суду міста Житомира з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» (далі – ТОВ «Лібра ТК», відповідач) про визнання трудових відносин припиненими.
 
2.Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах із ТОВ «Лібра ТК» на підставі наказу № 060-К від 08 вересня 2021 року, про що внесено відповідний запис до трудової книжки, однак після подання 15 червня 2026 року заяви про звільнення за власним бажанням відповідач рішення про припинення трудових відносин не прийняв, належного запису до трудової книжки не вніс, чим, на думку позивача, порушив його трудові права. 
 
3.У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив визнати припиненими трудові відносини між ним та ТОВ «Лібра ТК» з 13 червня 2026 року на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України), а саме: звільненням за власним бажанням.

 
Рух справи в суді першої інстанції
 
4.Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 23 червня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору в розмірі 1 331,20 грн або зазначення інших правових підстав звільнення від сплати судового збору.
 
5.Суд першої інстанції виходив із того, що позивач заявив вимогу немайнового характеру про визнання трудових відносин припиненими, а наданий ним витяг із рішення експертної команди підтверджує встановлення третьої групи інвалідності, однак, на думку суду, не підтверджує наявності пільги зі сплати судового збору за пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
6.01 липня 2026 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю внаслідок війни, а також на підставі пункту 13 частини першої статті 5 цього Закону як учасник бойових дій.
 
7.На підтвердження зазначених обставин позивач надав копії посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 від 29 червня 2026 року та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 07 серпня 2023 року.
 
8.Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 06 липня 2026 року позовну заяву повторно залишено без руху.
 
9.Суд першої інстанції зазначив, що позивач не є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а тому пункт 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» на нього не поширюється. Також суд дійшов висновку, що спір про визнання трудових відносин припиненими не пов`язаний із порушенням соціальних прав позивача як учасника бойових дій, тому підстави для звільнення від сплати судового збору за пунктом 13 частини першої статті 5 цього Закону також відсутні.
 
10.15 липня 2026 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, у якій повторно зазначив, що є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни, та звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

 
Короткий зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції
 
11.Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 24 липня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
 
12.Ухвала мотивована тим, що позивач не сплатив судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, а наведені ним підстави для звільнення від сплати судового збору суд визнав необґрунтованими.
 
13.Суд першої інстанції виходив із того, що пункт 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» поширюється на осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та прирівняних до них у встановленому порядку осіб, тоді як позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи.
 
14.Також суд першої інстанції вважав, що позов про визнання трудових відносин припиненими не є спором щодо соціального захисту позивача як учасника бойових дій, а тому пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» до спірних правовідносин не застосовується.

 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
 
15. 31 липня 2026 року ОСОБА_1 подав до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 24 липня 2026 року.
 
16.В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 24 липня 2026 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
 
17.Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував положення пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і безпідставно не врахував, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.
 
18.Позивач зазначає, що жодна норма Закону України «Про судовий збір» не містить застереження про те, що після початку широкомасштабної збройної агресії російської федерації особи, яким надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни, не можуть користуватися передбаченими законом пільгами.
 
19.Також ОСОБА_1 посилається на те, що є учасником бойових дій, а справа стосується захисту його трудових прав, які, на його думку, є складовою соціального захисту, у зв`язку з чим він звільнений від сплати судового збору також на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
20.Крім того, позивач вказує, що суд першої інстанції не врахував актуальну судову практику Верховного Суду, зокрема щодо застосування пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
21.Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Лібра ТК» станом на час апеляційного розгляду справи не надходив, що відповідно до частини 3 статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК україни) не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

 
Рух справи в суді апеляційної інстанції
 
22.Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2026 року визначено склад суду для розгляду справи №295/10693/26: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Шевчук А. М., Павицька Т. М. 
 
23.Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 24 липня 2026 року.
 
24.Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07 серпня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами..

 
Мотивувальна частина
 
Позиція апеляційного суду 
 
25.Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
 
26.Апеляційний суд заслухав суддю-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції – скасувати з огляду на таке.

 
Оцінка висновків суду першої інстанцій 
 
27.Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. ( частини 1 – 5 статті 263 ЦПК України).
 
28.Апеляційний суд уважає, що ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає. 
 
29.Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
 
30.Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
 
31.Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, установлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
 
32.Отже, повернення позовної заяви як неподаної можливе лише у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, дійсно існували та не були усунуті позивачем у визначений судом строк. 
 
33. Підставою для повернення позовної заяви у даній справі суд першої інстанції визначив несплату судового збору та відсутність у позивача пільг щодо його сплати. 
 
34.З таким висновком апеляційний суд не погоджується. 
 
35.Пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. 
 
36.Згідно зі статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок війни. 
 
37.Перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни та прирівняних до них осіб, визначений статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
 
38.Відповідно до пункту 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. 
 
39. Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2024 року у справі №569/23722/23 зазначив, що особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них особи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», незалежно від категорії справи або групи інвалідності. 
 
40.У цій же постанові Верховний Суд дійшов висновку, що особа, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни — осіб з інвалідністю внаслідок війни, звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. 
 
41.З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору подав копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 червня 2026 року, яким підтверджується, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни — осіб з інвалідністю внаслідок війни. 
 
42.Отже, позивач надав суду документ, який підтверджує наявність у нього передбаченої законом пільги щодо сплати судового збору. 
 
43.За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що пункт 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на позивача, є помилковим та не узгоджується із правовим висновком Верховного Суду.
 
44.Суд першої інстанції фактично обмежив дію пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» лише особами з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, не врахувавши, що ця норма також поширюється на прирівняних до них у встановленому порядку осіб, до яких належать особи з інвалідністю внаслідок війни, які мають відповідний статус і посвідчення. 
 
45.Тому висновок суду першої інстанції про неусунення позивачем недоліків позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору є помилковим.

 
Оцінка аргументів, викладених у апеляційній скарзі
 
46.Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
47.При застосуванні пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати не лише буквальний зміст цієї норми, а й мету, з якою законодавцем було запроваджено відповідну пільгу, а також істотну зміну суспільних відносин, що відбулася внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Зміна суспільних відносин не може ігноруватися при застосуванні норми, спрямованої на забезпечення спеціальних гарантій судового захисту, оскільки саме ці зміни зумовлюють підвищену потребу у фактичній, а не декларативній доступності правосуддя.
 
48. Надане позивачем посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни підтверджує його право на відповідну пільгу, а тому позовна заява не могла бути повернута з підстав несплати судового збору.
 
49. Апеляційний суд також ураховує, що положення пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не ставить звільнення особи з інвалідністю внаслідок війни від сплати судового збору в залежність від категорії справи чи групи інвалідності. Саме такий підхід застосований Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2024 року у справі № 569/23722/23, провадження № 61-4591св24.
 
50. Посилання позивача на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та його статус учасника бойових дій апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягав врахуванню судом першої інстанції.
 
51. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 22 червня 2026 року у справі № 752/3051/25, провадження № 61-12120сво25, зазначила, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних із захистом їхніх соціальних прав, незалежно від процесуального статусу у справі.
 
52.Водночас у цій справі вирішальним є те, що позивач підтвердив статус особи з інвалідністю внаслідок війни, який сам по собі є достатньою підставою для застосування пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
53. Тому помилковий висновок суду першої інстанції щодо відсутності у позивача пільг зі сплати судового збору призвів до безпідставного повернення позовної заяви.
 
54. З огляду на викладене доводи апеляційної скарги спростовують правильність висновків суду першої інстанції та дають підстави для скасування оскарженої ухвали.

 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
55.Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги. 
 
56.Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
 
57.Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
 
58.Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував положення пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та безпідставно повернув позовну заяву з підстав несплати судового збору, апеляційну скаргу потрібно задовольнити, ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 24 липня 2026 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

 
Висновки щодо розподілу судових витрат
 
59.Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і апеляційний суд не ухвалює нового рішення по суті спору, а справа направляється до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом, підлягає вирішенню судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті.
 
60.Керуючись статтями 141, 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381–384 ЦПК України, Житомирський апеляційний суд 
 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 24 липня 2026 року у справі №295/10693/26 скасувати.
3. Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібра ТК» про визнання трудових відносин припиненими направити до Богунського районного суду міста Житомира для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Підстави, строк, порядок касаційного оскарження, а також вимоги до форми і змісту касаційної скарги визначенні статтями 389 – 392 ЦПК України.

Судді

О. О. Бондар (суддя-доповідач) 

А. М. Шевчук 

Т. М. Павицька  

Повний текст судового рішення складений 14 вересня 2026 року.