КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4649/25
Провадження № 2/488/955/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

16.02.2026 року          м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого – судді Щеглової Я.В., 
за участі секретаря судового засідання Чемерової Н.Ю.,
за участю: представника Окружної прокуратури міста Миколаєва – прокурора Ярош Н.С., відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Савицької Марії Валеріївни, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

23.10.2025, через підсистему «Електронний суд», перший заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Савицька М.В., в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернулася з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача на користь держави витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 12 984,29 грн.
У обґрунтування позову зазначила, що ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 22.05.2025 у справі № 489/3497/25 відносно ОСОБА_1 задоволено клопотання обвинуваченого щодо звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3.«б», 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, які знаходяться у прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-суглобового перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.
У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги».
Факт заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_2 підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження, проте питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішено.
Згідно з довідкою, наданою КНП ММР «МЛШМД», потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної хірургії КНП ММР «МЛШМД» з 19.03.2025 до 26.03.2025, а саме 7 ліжко-днів.
Фактичні витрати комунального підприємства на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочинного діяння склали 12 984,29 грн.
Відповідачем у добровільному порядку витрати не відшкодовані, тому їх необхідно стягнути з ОСОБА_1 та зарахувати до Державного бюджету України.
Таким чином, послуги закладу охорони здоров`я, у якому проходив стаціонарне лікування потерпілий ОСОБА_2 , пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок Державного бюджету України.
Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.10.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено перше судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та подання відзиву на позовну заяву.
Під час судового розгляду прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва Ярош Н.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.
Відповідач заперечення щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Між тим, під час судового розгляду проти позову заперечував, оскільки має інвалідність, пенсію у розмірі 2361 грн. та вважає, що відшкодував витрати потерпілого на відновлення здоров`я, що підтверджується розпискою останнього.
Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 у справі № 489/3497/25 ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 12025152040000343 від 19.03.2025 відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Ухвала суду набрала законної сили.
Згідно з описовою частиною ухвали суду встановлено, що 19.03.2025 приблизно о 11.00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mazda 5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у денний час доби, по сухій, чистій, асфальтованій ділянці проїзної частини пр. Богоявленського, у крайній лівій смузі для руху транспорту зі сторони вул. Космонавтів у напрямку вул. Старофортечної, у м. Миколаєві та в подальшому розпочав здійснювати маневр повороту праворуч у напрямку АЗК «ANP», що розташована за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 57. Рухаючись у раніше обраному напрямку та виконуючи маневр повороту праворуч до АЗК «ANP», водій ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п. 2.3.«б», 10,1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: перед початком зміни напрямку свого руху, перестроювання з лівої в крайню праву смуги для руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перед виконанням подальшого повороту праворуч, своєчасно не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїжджій частині, не переконався у безпечності свого руху, не надав переваги у русі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, керуючи електро-велосипедом «Green Giant», рухався у попутному із ОСОБА_1 напрямку у крайній правій смузі, хоча зобов`язаний був так вчинити, внаслідок чого допустив контактування із електро-велосипедом «Green Giant», через що ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-суглобового перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з вказаних підстав.
Відповідно до довідки КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» № 12 від 22.05.2025 ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні у КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 19.03.2025 до 26.03.2025, усього 7 ліжко-днів. Вартість лікування хворого Кононенка складала 12 984,29 грн., з них: заробітна плата 7571,41 грн., нарахування на з/пл. 1597,54 грн., господарчі та комунальні витрати 1716,89 грн., харчування 137,69 грн., медикаменти 1960,76 грн.
Кошти на лікування ОСОБА_2 не відшкодовано. 
Таким чином загальна вартість витрат понесених державою на лікування потерпілого ОСОБА_2 становить 12 984,29 грн.
За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.
Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу.
Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я».
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.
Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.
Таким чином, з огляду на наведені положення процесуального законодавства встановлено, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Прокурором доведено підстави звернення до суду з цим позовом.
Матеріалами справи підтверджено, що злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній перебував на лікуванні у КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» і відповідно, закладом охорони здоров`я понесені витрати на лікування ОСОБА_2 , а отже, з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрат у розмірі 12 984,29 грн. При цьому, докази подані відповідачем на підтвердження заперечень проти позову, не можуть бути враховані судом, оскільки підтверджують тільки факт відшкодування шкоди на користь потерпілого, що стало підставою для звільнення відповідача від покарання, а не на користь держави. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору, понесені позивачем у розмірі 2422,40 грн. на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA748201720343150001000000340, ЄДРПОУ 02910048 Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172).
На підставі ст. 244 ЦПК України у судовому засіданні 05.02.2026 була оголошена перерва для складання рішення суду до 16.02.2026.
Керуючись статтями 4, 13, 76, 141, 244, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги першого заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Савицької Марії Валеріївни, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (рахунок отримувача: UA908999980313090115000014482, ЄДРПОУ 37992030, отримувач Миколаїв.ГУК/Інгульськ. р-н/24060300, МФО 899998, банк отримувача – Казначейство України, код класифікації доходів бюджету «Інші надходження») витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у розмірі 12 984 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 29 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA748201720343150001000000340, ЄДРПОУ 02910048 Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Відомості про учасників справи:
Позивачі:
Окружна прокуратура міста Миколаєва, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Вадима Благовісного, буд. 73, код ЄДРПОУ 0291004822;
Національна служба здоров`я України, адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 19, код ЄДРПОУ 42032422.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Корабелів, буд. 14, код ЄДРПОУ 05483090. 

Повне рішення суду складене 16 лютого 2026 року.

Суддя          Я.В. Щеглова