ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58601, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 55-09-34, е-mail: inbox@cv.arbitr.gov.ua

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Чернівці
02 вересня 2026 року | Справа № 926/2951/26

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участі секретаря судового засідання Галак А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Чернівецького обласного центру зайнятості

до Фізичної особи-підприємця Михайлюка Павла Петровича

про стягнення різниці між отриманим мікрогрантом та сплаченими податками та зборами в сумі 133545,43 грн

Представники:
від позивача – Струцинська К.С.
від відповідача – не з`явився

І. Стислий виклад позовних вимог.
Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Михайлюка Павла Петровича про стягнення різниці між отриманим мікрогрантом та сплаченими податками та зборами в сумі 133545,43 грн.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Михайлюк Павло Петрович, будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, отримав мікрогрант за кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в розмірі 250000 грн, проте, у порушення п. 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 року №738 "Деякі питання надання грантів бізнесу", не сплатив 133545,43 грн - різницю між отриманим мікрогрантом у розмірі 250000 грн та сплаченими податками, зборами, ЄСВ у розмірі 116454,57 грн, після спливу трирічного терміну реалізації проєкту за умовами Договору про надання мікрогранту. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача 133545,43 грн різниці між отриманим мікрогрантом та фактично сплаченими податками та зборами.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2026 року позовну заяву передано на розгляд судді Швеця М.В.
21.07.2026 року від представника позивача - Радиш Г.Ю. через відділ документального та інформаційного забезпечення надійшло клопотання (вх. № 3480) про уточнення процесуального статусу відповідача.
Ухвалою суду від 21.07.2026 року постановлено відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 04.08.2026 року о 12:30 год.
У судове засідання 04.08.2026 року відповідач явку уповноважених представників не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим відправленням за трекінговим номером R067234218503, яке повернулося до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано.
Ухвалою суду від 04.08.2026 року відкладено розгляд справи по суті на 02.09.2026 року о 14:00 год.
Представник позивача у судовому засіданні 02.09.2026 року підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання 02.09.2026 року не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. 
При цьому, судом встановлено, що всі ухвали суду були направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на його юридичну адресу: 59442, Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с. Горошівці, вул. Українська, буд. 4, проте, поштові листи повернулись до суду без вручення, із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". 
Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи по суті (призначеного на 02.09.2026 року о 14:00 год.) шляхом розміщення на сайті Господарського суду Чернівецької області оголошення про виклик від 04.08.2026 року.
Частиною 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням, місця проживання чи перебування особи, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до п. 99-1, абз. 1 п. 110, абз. 3 п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
У разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне" або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).
У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 цього Закону).
Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду від 21.07.2026 року та 04.08.2026 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З метою розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами.
III. Фактичні обставини справи встановлені судом.
27.10.2022 року фізичною особою-підприємцем Михайлюком Павлом Петровичем через електронний портал "Дія" подано заяву №696RIX на отримання гранту на власну справу, відповідно до Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 р. № 738 "Деякі питання надання грантів бізнесу" (далі - Порядок).
Згідно бізнес-плану, долученого до заяви про отримання гранту та який є її невід`ємним додатком, метою отримання державного гранту у розмірі 250000 грн визначено розвиток власного бізнесу, зокрема придбання необхідного обладнання та сировини, оренда приміщення, а також оплата маркетингових послуг, пов`язаних із функціонуванням та розвитком міні-магазину з реалізації сухофруктів та горіхів.
23.12.2022 року Державним центром зайнятості було прийнято рішення про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу (Наказ №140).
Форма договору про надання мікрогранту затверджена Наказом Міністерства економіки 06.07.2022 року № 1969, який є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання Уповноваженому банку Заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості з однієї сторони та суб`єктом господарювання (далі - отримувач), з іншої сторони, щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який приєднався до умов цього договору у визначеному в ньому порядку, які спільно іменуються як Сторони, а кожний окремо як Сторона. 
12.01.2023 року між Державним центром зайнятості (далі – ДЦЗ) та Фізичною особою-підприємцем Михайлюком Павлом Петровичем укладено Договір про надання мікрогранту (далі – Договір), шляхом підписання заяви-приєднання.
Відповідно до пункту 2 розділу 13 Договору, Договір укладається шляхом приєднання отримувачем до його умов шляхом подання до Уповноваженого банку належним чином заповненої та підписаної отримувачем (його уповноваженим представником) заяви про приєднання (в трьох ідентичних примірниках), яка оформляється у письмовій формі. Договір вважається укладеним з дати проставляння Уповноваженим банком (його представником) відмітки на поданій йому отримувачем заяві про приєднання. Така відмітка проставляється Уповноваженим банком після належної ідентифікації та верифікації отримувача), а також перевірки відповідності її даних бізнес-плану та рішенню ДЦЗ про надання мікрогранту такому отримувачу. Уповноважений банк відмовляє у проставлянні зазначеної відмітки на Заяві про приєднання у випадку виявлення невідповідності вказаним документам.
Цей Договір набирає чинності з дня його укладання у порядку визначеному розділом ХІІІ цього договору та діє до повного виконання зобов`язань сторін, передбачених цим договором (пункт 1 розділ 14 Договору).
Відповідно до пункту 2 розділу III Договору мікрогрант надається у безготівковій формі у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договорами про взаємодію та Порядком.
17.03.2023 року на рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк" перераховано кошти мікрогранту в розмірі 250000 грн, обумовлені поданим бізнес планом ФОП Михайлюка П.П.
Згідно із положеннями розділу 5 пункту 1 Договору, обов`язковою умовою договору є створення отримувачем протягом строку дії договору робочих місць залежно від розмірів мікрограгту відповідно до умов Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання.
Відповідно до інформації, зазначеної в заяві-приєднанні кількість працівників, яких відповідач планував найняти зазначена - 2.
Отримувач зобов`язується: з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міському районному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості) доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача відповідно до вимог Порядку, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; повернути до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими відповідно до Порядку податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невиконання обов`язкової умови (розділ 6 пункт 2 підпункт 4-5 Договору).
ДЦЗ має право: через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) відповідно до Порядку; вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами (розділ 6 пункт 4 Договору).
18.09.2023 року, в ході моніторингу та контролю за додержанням умов договору про надання мікрогранту, фахівцями Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості (далі – Філія) складено Акт перевірки дотримання умов договору мікрогранту №77 та встановлено, що кошти мікрогранту в сумі 250000 грн використані на цілі, визначені у бізнес-плані, а саме: на обладнання (вітрина для зберігання товарів в кількості 4 шт.) – 38000 грн, сировину (чорнослив, банан, полуниця, ківі, ананас тощо) – 125000 грн, оренду приміщення – 62000 грн та рекламу і маркетинг – 25000 грн, а також створено два нових робочих місця та працевлаштовано двох працівників впродовж шести місяців з дати отримання коштів мікрогранту, а саме: - Михайлюка Петра Олексійовича на посаду продавця-консультанта (наказ №1 від 15.09.2023 року) - Михайлюк Ганну Іванівну на посаду продавця-консультанта (наказ №2 від 15.09.2023 року), а відтак, за результатами перевірки не встановлено жодних порушень з боку ФОП Михайлюка П.П. та констатовано, що ФОП Михайлюком П.П. дотримано умов договору мікрогранту у повному обсязі, відповідно до вимог п. 20 Порядку.
19.12.2023 року за результатами повторної виїзної перевірки за адресою: м. Чернівці, просп. Незалежності, 50, спеціалістами Філії складено акт дотримання умов договору мікрогранту № 161. В акті зазначено, що працівник Михайлюк Петро Олексійович, прийнятий на роботу 16.09.2023 року, звільнений 22.09.2023 року, у зв`язку з чим грантоотримувачу рекомендовано повідомляти Філію про намір щодо укомплектування робочого місця зареєстрованими безробітними. Також встановлено, що 22.09.2023 року ФОП Михайлюком П.П. створено третє робоче місце та прийнято на посаду продавця-консультанта Мусібітенка Данила Валерійовича, однак сплата податків за такого працівника не враховується при визначенні виконання умов договору мікрогранту, оскільки робоче місце створено після спливу шестимісячного строку з дня зарахування коштів мікрогранту.
15.11.2024 року фахівцями Філії повторно перевірено дотримання умов договору мікрогранту та складено акт № 520. За результатами перевірки встановлено, що Михайлюк Ганна Іванівна, працевлаштована 16.09.2023 року, звільнилася 30.01.2024 року, а 31.01.2024 року на її місце прийнято Мацьопу Оксану Дмитрівну. Крім того, 02.01.2024 року ФОП Михайлюком П.П. на посаду продавця-консультанта прийнято Бойко Марію Анатоліївну на заміну Михайлюка Петра Олексійовича, звільненого 22.09.2023 року.
27.11.2025 року за результатами чергової перевірки дотримання умов договору мікрогранту за адресою: АДРЕСА_1 , фахівцями Філії складено акт № 471. Встановлено, що ОСОБА_1 звільнилася 04.03.2025 року, а 05.03.2025 року на її місце повторно прийнято Михайлюк Ганну Іванівну; Бойко Марію Анатоліївну звільнено 04.03.2025 року, а 05.03.2025 року на її місце прийнято Михайлюка Петра Олексійовича.
Судом встановлено, що протягом трирічного строку реалізації проєкту у ФОП Михайлюка П.П. послідовно були працевлаштовані дві особи, загальна тривалість їх зайнятості становила 4 роки 8 місяців 18 днів, що підтверджує фактичне забезпечення зайнятості на створених робочих місцях.
Таким чином, грантоотримувачем ФОП Михайлюком П.П. виконано умови договору мікрогранту щодо цільового використання коштів та створення двох робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок.
Згідно із абзацом 9 пункту 20 Порядку: для виконання визначеної абзацом третім цього пункту умови договору мікрогранту щодо працевлаштування осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту отримувач зобов`язаний сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати осіб, з якими трудові договори було укладено протягом зазначеного трирічного строку, у розмірі, не меншому, ніж розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахований за 24 місяці з мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому отримано мікрогрант, за кожне робоче місце, визначене відповідно до пункту 4 цього Порядку. У разі невиконання такої умови отримувач зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проекту, повернути уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, різницю між зазначеними розмірами.
Пунктом 6 розділу 7 Договору також передбачено те, що разі невиконання отримувачем обов`язкової умови він повертає відповідно до Порядку до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до абз. 11 п. 20 Порядку, у разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проєкту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, або за себе для отримувачів, визначених абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, в сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту і сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників або за себе для отримувачів, визначених абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проєкту. 
Водночас, пунктом 21 Порядку визначено, що у разі коли за результатами обміну інформацією між Державною службою зайнятості, Пенсійним фондом України та ДПС відсутня інформація в частині сплати отримувачем податків, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, отримувач подає Державному центру зайнятості витяг з інформаційної системи органів ДПС або документальне підтвердження щодо стану розрахунків з бюджетом та цільовими фондами (зокрема, щодо сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску за працевлаштованих осіб відповідно до умов цього Порядку).
Враховуючи викладене, Чернівецьким обласним центром зайнятості на підставі інформації, отриманої в порядку інформаційної взаємодії між Державним центром зайнятості, Пенсійним фондом України та ДПС, встановлено, що грантоотримувачем ФОП Михайлюком П.П. сплачено єдиний податок у розмірі 46243 грн та ЄСВ за працевлаштованих працівників у розмірі 70211,57 грн, що загалом становить 116454,57 грн.
Таким чином, різниця між отриманою сумою мікрогранту в розмірі 250000 грн та сплаченими податками, зборами і ЄСВ становить 133545,43 грн.
29.04.2026 року Чернівецьким обласним центром зайнятості, у зв`язку із закінченням трирічного строку виконання умов договору мікрогранту, направлено ФОП Михайлюку П.П. повідомлення №1304/24.02.02-26 щодо закінчення терміну виконання умов Договору мікрогранту, яким зобов`язано ФОП Михайлюка П.П. повернути 133545,43 грн не пізніше 30.04.2026 року. Однак зазначені кошти у встановлений строк та в добровільному порядку грантоотримувачем не були сплачені.
01.05.2026 року Чернівецьким обласним центром зайнятості видано наказ №174 про повернення отриманих коштів мікрогранту ФОП Михайлюком П.П. у розмірі 133545,43 грн – різниці між отриманим мікрогрантом та податками, зборами ЄСВ.
07.05.2026 року відповідачу, за місцем реєстрації та місцем здійснення господарської діяльності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, надіслано повідомлення (претензію) № 1422/24.05-26 про повернення суми боргу в розмірі 133545,43 грн. 
На момент звернення до суду зазначені кошти боржником не сплачені, унаслідок чого їх неповернення призводить до недоотримання коштів державою в особі Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та Фонду підтримки малого та середнього бізнесу, за рахунок яких здійснюється фінансування мікрогрантів. У зв`язку з цим Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з ФОП Михайлюка П.П. різниці між отриманою сумою мікрогранту та сплаченими податками і зборами у розмірі 133545,43 грн.
IV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі - Порядок).
Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" визначено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.
Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.
Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.
Пунктом 1 Порядку визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу", відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.
Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.
Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.
Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 75000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 150000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком (п. 4 Порядку).
Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" (уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1) (п. 6 Порядку).
Пунктом 9 Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача.
Заява формується засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, визначених пунктами 10 і 11 цього Порядку.
Формування заяви закінчується накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Судом встановлено, що ФОП Михайлюк П.П. звернувся через вебпортал електронних послуг "Дія" до Чернівецького обласного центру зайнятості із заявою № 696RIX та бізнес-планом з метою отримання мікрогранту на ведення власної справи у розмірі 250000 грн, а також задекларував відомості про те, що ним буде працевлаштовано два працівники.
Пунктом 17 Порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу станом на 1 число місяця, в якому подається заява. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.
Відповідно до п. 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються цілі використання мікрогранту з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, умови, невиконання або неналежне виконання яких може призвести до повернення отримувачем отриманих коштів.
Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці.
У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу третього цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця у межах дворічного строку працевлаштовуються інші особи.
Відповідно до абзацу 9 пункту 20 Порядку отримувач мікрогранту зобов`язаний протягом трирічного строку реалізації проєкту забезпечити працевлаштування осіб на строк не менш як 24 місяці та сплатити за них єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі не меншому, ніж сума такого внеску, обчислена за 24 місяці з мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року отримання мікрогранту, за кожне створене робоче місце.
Для виконання визначеної абзацом 3 пункту 20 Порядку умови договору мікрогранту щодо працевлаштування осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту отримувач зобов`язаний сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати осіб, з якими трудові договори було укладено протягом зазначеного трирічного строку, у розмірі, не меншому, ніж розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахований за 24 місяці з мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому отримано мікрогрант, за кожне робоче місце, визначене відповідно до пункту 4 цього Порядку. У разі невиконання такої умови отримувач зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проекту, повернути уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, різницю між зазначеними розмірами. 
Згідно із абзацом 11 пункту 20 Порядку, у разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих згідно з цим Порядком, та/або за себе для отримувачів, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку як фізичні особи - підприємці, в сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту і сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників та/або за себе для отримувачів, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку як фізичні особи - підприємці, повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня наступного місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проекту.
За положеннями п. 21 Порядку - Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.
Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.
У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, витрачені кошти протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджується, що отримані кошти мікрогранту в сумі 250000 грн використані за цільовим призначенням, про що свідчать рахунки на оплату №1 від 08.06.2026 року, №267 від 08.06.2023 року, рахунок-фактура №1 від 03.07.2023 року, Договір оренди від 17.05.2023 pоку на загальну суму 250000 грн, Актами перевірки №77 від 18.09.2023 року, №161 від 19.12.2023 року, №520 від 15.11.2024 року, №471 від 27.11.2025 року не зафіксовано неможливість встановлення факту цільового використання мікрогранту, або встановлення факту нецільового використання мікрогранту як передбачено п. 21 Порядку.
Відповідно до п. 21 Порядку, Державний центр зайнятості подає щокварталу до 20 числа наступного місяця Мінекономіки звіт про виконання отримувачами умов договору гранту, який містить інформацію про кількість отримувачів, суми наданих відповідно до цього Порядку грантів, кількість найманих працівників, а також суми сплачених податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами, яким надано гранти.
Для виконання умов цього Порядку інформація подається: про суми сплачених податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами - ДПС за запитом Державного центру зайнятості. Форма подання такої інформації встановлюється Державним центром зайнятості разом з ДПС; про працевлаштування осіб на нові робочі місця, суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за працевлаштованих на визначених цим Порядком умовах працівників подається Пенсійним фондом України. Тип та структура електронних даних, що передаються та приймаються, процедури взаємодії між інформаційними системами та зміни до них, форма журналів обліку запитів та відповідей визначаються Державним центром зайнятості та Пенсійним фондом України шляхом прийняття спільних рішень, які оформляються окремими протоколами, підготовленими на підставі цього Порядку.
Згідно інформації наданої позивачем за результатами взаємодії між Державним центром зайнятості, Пенсійним фондом України та ДПС , ФОП Михайлюком П.П. сплачено податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до Постанови КМУ № 738 у загальній сумі 116454,57 грн, (з яких: 46243 грн єдиного податку/податку на прибуток та 70211,57 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за працевлаштованих працівників, згідно з Порядком 738), а відтак, різниця між сумою отриманого мікрогранту/гранту та фактично сплаченими податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до норм Постанови КМУ № 738 становить – 133545,43 грн.
Всупереч вимог ст.74 ГПК України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень), відповідач не надав суду доказів сплати податків і зборів, співрозмірних до отриманих коштів мікрогранту, тобто не надав доказів виконання взятих на себе зобов`язань за Договором на отримання мікрогранту та Порядком № 738. Натомість матеріали справи містять лише докази отримання відповідачем суми мікрогранту 17.03.2023 року та сплати 116454,57 грн податків та зборів.
Згідно з п. 21 Порядку № 738 у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пункту 20 цього Порядку і цього пункту сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.
Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення різниці між отриманим мікрогрантом та сплаченими податками та зборами в сумі 133545,43 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
V. Розподіл судових витрат.
Судовий збір за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову покладається на відповідача.
Керуючись статтями ст. ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд – 
У Х В А Л И В:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Михайлюка Павла Петровича ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_1 ) різницю між отриманим мікрогрантом та сплаченими податками та зборами в сумі 133545,43 грн на рахунок: НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Ощадбанк", код 00032129.
Стягувач: Чернівецький обласний центр зайнятості (58002, м. Чернівці, вул. Університетська, 31; код 05392708).
3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Михайлюка Павла Петровича ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_1 ) на користь Чернівецького обласного центру зайнятості (58002, м. Чернівці, вул. Університетська, 31; код 05392708) 2662,40 грн судового збору на рахунок №638201720355479032700706226, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, код ЄДРПОУ 05392708.

Повний текст рішення складено та підписано 02.09.2026 року.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/ 

Суддя Микола ШВЕЦЬ