Справа № 143/500/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 року  м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого – судді Бойка А. В.,
з участю секретаря Шуваріної В. А., 
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Погребище цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги позивач аргументує тим, що 27.06.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №442849, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» надало відповідачупозику в розмірі 3400,00 грн., а він зобов`язувався повернути суму позики та сплатити проценти за користування грошовими коштами. 
ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» свої зобов`язання за договором позики виконало повністю, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, що спричинило виникнення заборгованості. 
29.11.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №29112024, за умовами якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №442829 від 27.06.2024. 
Однак після відступлення прав грошової вимоги відповідач погашення існуючої заборгованості не здійснює, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 11653,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 3400,00 грн.; заборгованості за відсотками – 1453,50 грн.; заборгованості за комісією – 0,00 грн.; заборгованість за штрафними санкціями – 6800,00 грн., що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою Погребищенського районного суду від 20.05.2026 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 
Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 52).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася також, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлялася завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 47, 54-55). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. 
Судом встановлено, що дійсно 27.06.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики №442849, згідно з умовами якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу позику в сумі 3400,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 1,43 відсотків за кожен день строку користування позикою, а відповідач зобов`язався провернути суцму позики та сплатити проценти у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені Договором (а. с. 15-18). 
Договір позики №442849 підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 2G2KL0.
ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами договору, що підтверджується копією платіжної інструкції від 27.06.2024 (а. с. 28). 

Однак відповідач ОСОБА_1 умов договору позики не виконував, у зв`язку з чим у нього перед ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» виникла заборгованість в сумі 11653,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 3400,00 грн.; заборгованості за відсотками – 1453,50 грн.; заборгованість за пенею – 6800,00 грн. (а. с. 12-13).
29.11.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №29112024, за умовами якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрі права вимоги (а. с. 22-27).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29112024 від 29.11.2024 загальна сума заборгованості за договором ОСОБА_1 на час відступлення права вимоги становить 11653,50 грн., із яких: 3400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 145350 грн. - заборгованість за відсотками; 6800,00 грн. - заборгованість по пені (а. с. 11).
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» і ОСОБА_1 . Договору позики №442849 від 27.06.2024, отримання позичальником грошових коштів та перехід права вимоги до позивача. 
Однак відповідач ОСОБА_1 порушив взяте на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати процентів, а тому з метою захисту прав позивача, суму заборгованості слід стягнути з відповідача у примусовому порядку.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IXвід 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.
З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 6800,00 грн. задоволенню не підлягають.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Договором позики №442849 від 27.06.2024 у розмірі 4853,50 грн., з яких 3400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1453,50 грн. - заборгованість за відсотками.
Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що при пред`явленні даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., в підтвердження чого додано платіжну інструкцію №442849 від 24.04.2026 (зворотній бік а. с. 30).
Ураховуючи те, що позов задоволено частково, то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1108,88 грн., тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то судом встановлено, що 02.02.2026 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги №42649746, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу товариству в обсязі та на умовах визначених цим договором (а. с. 19-21).
Відповідно до Акта про надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 24.04.2026 (а. с. 9) та Детального опису робіт (наданих послуг) (зворотний бік а. с. 14), за надану юридичну допомогу по захисту прав клієнта ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сума наданих послуг ФОП ОСОБА_2 становить 6000,00 грн..
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі №922/15944/17.
Таким чином, вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, складності справи, кількості судових засідань, усталеної практики з вирішення кредитних спорів, майнового стану відповідача, вважає, що заявлені представником позивача витрати у сумі 6000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим часом на надання юридичної допомоги, а тому витрати на правничу допомогу необхідно задовольнити частково в сумі 2000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,- 

Вирішив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження юридичної особи: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, IBAN: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ») заборгованість за Договором позики №442849 від 27.06.2024 у розмірі 4853,50 грн. (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят три гривні 50 коп.).
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження юридичної особи: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, IBAN: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ») судові витрати у розмірі 3108,88 грн. (три тисячі сто вісім гривень 88 коп.), що складається з судового збору у розмірі 1108,88 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя