ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 липня 2026 року	Справа №160/22384/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови виплати заборгованості з 01.01.2018 року до 01.04.2019 року у повному обсязі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити заборгованість з 01.01.2018 року до 01.04.2019 року у повному обсязі із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова КМУ №704), якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців, у зв`язку із чим ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі – Постанова КМУ №103), виходячи з грошового забезпечення, яке складається з сум: посадового окладу, окладу за військове знання та процентної надбавки за вислугу років. Проте, 05.03.2019р. набрало законної сили судове рішення у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), зокрема щодо переліку видів грошового забезпечення, що обов`язково повинні включатися до довідки про розмір грошового забезпечення позивача та які в подальшому повинні враховуватися пенсійним органом під час обчислення пенсії та під час проведення її перерахунку, а також щодо форми цієї довідки. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 було сформовано оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача станом на 05.03.2019 року, на підставі якої йому було перераховано пенсію з 01.04.2019 року. Разом з тим, позивач вважає, що грошове забезпечення, вказане в цій довідці, в тому числі з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, має також враховуватися і при перерахунку його пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, адже пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, зокрема, Закону №2262-ХІІ, бо обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України, відтак, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45, які не відповідають Конституції та законам України, не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними, в тому числі незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19. З урахуванням наведеного, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок основного розміру його пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. з 01.01.2018р. (з дати перерахунку пенсії на підставі Постанови №103), проте відповідач протиправно та безпідставно відмовив у проведенні такого перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/22384/25, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Цією ж ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи здійснювався перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року, якщо так, то на якій підставі цей перерахунок проводився і чи здійснено ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії за вказаний період.
01.09.2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позовну заяву в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, зокрема, в частині визначення складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія при її перерахунку, були визнані протиправними та нечинними саме рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019р., відтак, з урахуванням приписів ч.2 ст.265 КАС України, якими встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 втратили чинність саме з 05.03.2019р., а до цього часу вони були чинними і обґрунтовано застосовувалися пенсійним органом при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р. Таким чином, саме з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ. Водночас, позивач вже звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. і рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022р. у справі №160/10447/22 цей позов було задоволено, а на виконання вказаного рішення ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. в розмірі 64% від грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019р. Разом з тим, оскільки зазначеним рішенням суду не зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії саме з 01.01.2018р., підстави для такого перерахунку відсутні. Крім того, відповідач наголошував, що відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсії провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання пенсіонером додаткових документів, а отже, позовні вимоги щодо перерахунку саме з 01.01.2018р. не ґрунтуються на приписах чинного законодавства і заявлені з пропуском строку звернення до суду. З огляду на наведене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 02.11.2006 року №1522, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-ХІІ).
30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018р. та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21.02.2018р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.
В квітні 2018 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 1 січня 2018 року у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова КМУ №103).
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р. у наведеній справі, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, зокрема, в частині визначення складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія при її перерахунку, набрало законної сили 05.03.2019р.
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачеві надано довідку №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 05 березня 2019 року за посадою черговий помічник начальника Широківського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області, складається з: посадового окладу - 5220,00 грн., окладу за військовим званням (капітан внутрішньої служби) - 1270,00 грн., надбавки за вислугу років 40% - 2596,00 грн., премії 35,1% - 1832,22грн., надбавка за особливості проходження служби 23,9% - 2171,55грн., всього 13089,77грн.
На підставі вказаної довідки позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку його пенсії з 01.04.2019р., проте пенсійний орган відмовив у проведенні такого перерахунку, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з позовом про оскарження такої відмови.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року у справі №160/10447/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка викладена у листі №6673-4603/П-01/8-0400/22 від 22.02.2022 щодо відмови у перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.01.2022 року №ФД 92651, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.01.2022 року №ФД 92651, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.
10.06.2025 року позивач, вважаючи, що перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року повинен бути здійснений також і за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, звернувся через свого представника до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням здійснити такий перерахунок.
Листом «Про надання відповіді» за №29709-32359/П-01/8-0400/25 від 03.07.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що умови проведення перерахунку пенсії відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 були передбачені п.п.1-2 Постанови КМУ від 21.02.2018р. №103, при цьому 05.03.2019 року набрало чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103, а після визнання протиправними та не чинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 інших рішень Урядом про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалось. Водночас, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року у справі №160/10447/22 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 64% від грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, яке зазначено у довідці від 20.01.2022 за №ФД92651, наданій ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, зазначеним рішенням суду не зобов`язано органи Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018р. з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019р., відтак підстави для проведення перерахунку пенсії позивача відсутні.
Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до вищевказаної довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. за період з 01.01.2018 року по 01.04.2019 року, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII (у редакції Закону України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII)) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений Постановою №45.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктом 1 якої зобов`язав перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Відповідно до пункту 7 Постанови №103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою приписано забезпечити оформлення та подання до органів ПФУ довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку №45.
Також Постановою № 103 було внесено низку змін до Порядку №45, зокрема:
- пункт 5 викладено в новій редакції;
- додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Згідно з положеннями пунктів 1-5 Порядку №45 зі змінами, внесеними згідно з Постановою №103 (тут і далі - у редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача), пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
ПФУ після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 позов ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання постанови протиправною та нечинною в частині задовольнив: визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку №45; зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним і нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Відповідно до частини другої статті 255 КАС рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 5 березня 2019 року.
При цьому, як уже зазначалось, 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, з преамбули якої слідує, що остання постановлена на виконання частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII.
Разом з цим, статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону №2262-XII.
Перерахунок раніше призначених пенсій визначено частиною четвертою статті 63 цього Закону, за якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, перерахунок раніше призначених пенсій визначено статтею 63 Закону №2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.
При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону №2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами виходячи зі змісту процитованого Закону.
Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону №2262-XII.
До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Абзац 3 статті 1-1 Закону №2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Конституційний Суд України у Рішенні від 13 травня 2015 року за №4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону №2262-XII наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 6 КАС Укарїни передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Закон України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» установлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. 
Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом №2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.
Так у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10) ЄСПЛ вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя: наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).
У справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20), а також у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19 (провадження №11-325апп21).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019р. у справі №913/204/18, від 10.03.2020р. у справі №160/1088/19).
Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі №537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.
Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон №2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що в разі коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розміру й видів складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для такого перерахунку до повноважень Кабінету Мністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідним категоріям військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку вчиняти дії, спрямовані на видачу довідки для проведення перерахунку пенсії, а також з тим, що, з урахуванням приписів ч.2 ст.265 КАС України, якими встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 втратили чинність саме з 05.03.2019р. (дати набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18), а до цього часу вони були чинними і обґрунтовано застосовувалися пенсійним органом при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р.
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суд, суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки необхідно здійснити саме з 01.01.2018р., а не з моменту набрання 05.03.2019р. законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18.
Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові в аналогічній справі від 11 серпня 2023 року у справі №380/103/22 (адміністративне провадження № К/990/29166/22).
При цьому факт попереднього звернення позивача до суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, саме з 01.04.2019р. не впливає на висновки суду у цій справі, бо в тій справі предмет спору не стосувався спірного у цій справі періоду (з 01.01.2018р. по 31.03.2019р.) відтак, і спір щодо цього періоду не вирішувався. 
Щодо строків звернення до суду з цим позовом суд зазначає про помилковість доводів відповідача про пропуск такого строку, з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.12.2023р. у справі №380/1907/23, в якій Верховний Суд зазначив, що згідно із частиною третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону №2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачеві надано довідку №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 05 березня 2019 року за посадою черговий помічник начальника Широківського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області, складається з: посадового окладу - 5220,00 грн., окладу за військовим званням (капітан внутрішньої служби) - 1270,00 грн., надбавки за вислугу років 40% - 2596,00 грн., премії 35,1% - 1832,22грн., надбавка за особливості проходження служби 23,9% - 2171,55грн., всього 13089,77грн.
При цьому, вищевказана довідка була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що ним не заперечується, а також останнім отримано заяву позивача про перерахунок пенсії на підставі цієї довідки.
Отже, довідка видана уповноваженим на те органом, є чинною, доказів протилежного відповідачем під час судового розгляду справи не надано.
Таким чином, у даному випадку підставою для перерахунку пенсії позивача є вищевказана довідка №ФД92651 від 20.01.2022 року та відповідне звернення позивача щодо його проведення.
Отже, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивачеві на підставі вищевказаної довідки про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, відповідач діяв протиправно.
За наведених обставин, відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, оформлена листом №29709-32359/П-01/8-0400/25 від 03.07.2025 року, є протиправною та підлягає скасуванню.
При цьому, суд зауважує, що права позивача у даному випадку порушено саме вищевказаною протиправною відмовою відповідача, оформленою листом №29709-32359/П-01/8-0400/25 від 03.07.2025 року, а не його діями щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та виплати заборгованість пенсійних виплат за спірний період, як зазначає позивач, тому, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправною та скасувати відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у перерахунку позивачеві з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, оформлену листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №29709-32359/П-01/8-0400/25 від 03.07.2025 року, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За наведених обставин, з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, перерахунок пенсії позивачеві відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
Водночас, в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок пенсії позивача по 01.04.2019 року включно, слід відмовити, позаяк судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року у справі №160/10447/22 такий перерахунок з 01.04.2019 року вже зроблено і додаткового зобов`язання з цього приводу не потребується.
Враховуючи викладене у сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0.4480785051.1 від 01.08.2025 року.
Водночас, з поданої позовної заяви слідує, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, а саму позовну заяву подано в електронній формі через підсистему «Електронний суд». 
Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
З 1 січня 2025 року відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 3028 гривень.
Приписами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлено ставку судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, за подання до адміністративного суду позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 1 211,20 грн. (3328 грн. х 0,4).
Водночас, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Таким чином, за подання до адміністративного суду позову з вимогою немайнового характеру, у разі подання такого позову в електронній формі через підсистему «Електронний суд», з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, фізичною особою судовий збір справляється у розмірі, не менше, ніж 968,96 грн. (1 211,20 грн. х 0,8).
Таким чином, за подання цієї позовної заяви з однією вимогою немайнового характеру, яка подана в електронній формі через підсистему «Електронний суд», позивачем має бути сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн.
Отже, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього підлягають судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог у розмірі 645,97 грн, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України.
Відносно розподілу іншої частини судових витрат, понесених позивачем у вигляді надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 242,24 грн, суд зазначає, що питання про повернення цих судових витрат вирішується відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» на підставі відповідного клопотання особи, яка надмірно сплатила судовий збір, проте станом на час розгляду справи таке клопотання від позивача не надходило, тому на теперішній час повернення таких витрат не здійснюється. 
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, оформлену листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №29709-32359/П-01/8-0400/25 від 03.07.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) здійснити з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ФД92651 від 20.01.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог у сумі 645,97 грн (шістсот сорок п`ять гривень 97 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя О.М. Турова