УХВАЛА

13 липня 2026 року 
м. Київ

справа №320/63761/25
адміністративне провадження № К/990/30375/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Хохуляка В.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026 у справі № 320/63761/25 за заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до Акціонерного товариства «Тернопільвтормет» про стягнення податкового боргу,
УСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у м. Києві звернулося з позовом до Акціонерного товариства «Тернопільвтормет» про стягнення податкового боргу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2026, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026, повернуто позивачу адміністративний позов на підставі пункту 8 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач, не погодившись із зазначеними рішенням судів попередніх інстанцій, звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Відповідно до пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вказаним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень, підставою для повернення позовної заяви в оскаржуваній контролюючим органом частині стало те, що станом на дату звернення позивача з цією позовною заявою у відповідача не сплинув строк визначений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, а саме: податкового повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 0094220408, у розмірі 1 617,73 грн; податкового повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 0094320408, у розмірі 9 699,60 грн; податкового повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 0093980408 (з урахуванням переплати), у розмірі 195,58 грн; податкового повідомлення-рішення від 15.07.2025 № 0094380408, отриманих відповідачем 22.07.2025.
Судами застосовано пункт 8 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу, позовна заява повертається позивачеві.
Варто зауважити, що питання щодо застосування судами пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України вже неодноразово ставало предметом розгляду Верховним Судом. 
Серед іншого, у відповідності до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 520/12807/19, від 12.05.2022 у справі № 420/9673/20, від 22.01.2026 у справі № 420/21660/25, від 21.08.2025 у справі № 120/14874/24, від 30.10.2025 у справі № 120/14997/24, позов з вимогою про стягнення коштів, яка ґрунтується на підставі рішення контролюючого органу, може бути ним поданий до суду не раніше закінчення строку, встановленого для судового оскарження такого рішення.
З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій застосували положення пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у відповідності до наведеного правозастосування.
Як вже зазначено вище, правозастосовна практика з наведеного питання (застосування положення пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України) вже сформована, і Суд не вбачає, що рішення за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Слід також зауважити, що Верховний Суд не відступив від висновків щодо застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, наведених у вищезгаданих постановах Верховного Суду.
Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026 у справі № 320/63761/25 матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження за поданою у цій справі касаційною скаргою відсутні.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026 у справі № 320/63761/25 відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   В.В. Хохуляк