Справа № 297/3400/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №102951911 від 26.05.2021 року в розмірі 81 866,46 гривень.
Позов мотивовано тим, що 26 травня 2021 року за власним волевиявленням, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб?сайті ТОВ «Мілоан» Сані М.О. подала заявку на отримання кредиту №?102951911. Зазначена заявка зберігається у власному кабінеті відповідача на веб?сайті товариства.
ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, введення якого підтвердило прийняття умов договору про споживчий кредит №?102951911 від 26.05.2021 року. Вказаний договір також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб?сайті товариства.
Таким чином, відповідач уклала кредитний договір №?102951911 від 26.05.2021 року з ТОВ «Мілоан», на підставі якого кредитні кошти у сумі 20?000 грн. були перераховані на її картковий рахунок.
Відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання, чим порушила вимоги чинного законодавства України щодо виконання договірних відносин. 
14 вересня 2021 року відповідно до умов договору відступлення права вимоги №?08Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №?102951911 від 26.05.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.
Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 81?866,46 грн., з яких: 18?254 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 61?612,46 грн. – заборгованість за відсотками; 2?000 грн. – заборгованість за комісійними винагородами.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 73-74).
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України йдеться про те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 26 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №?102951911 шляхом подання анкети?заяви на отримання кредиту, відповідно до якого на підставі платіжного доручення №28012577 від 26.05.2021 року вона отримала кредитні кошти у розмірі 20?000 грн. (а.с. 14-15, 22-29, 31-32, 46).
14 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №?08Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №102951911 від 26.05.2021 року (а.с. 18, 33-38, 45).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свое право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
У вимозі від 25.07.2025 року про погашення кредитної заборгованості, адресованій ОСОБА_1 , зазначено про необхідність погашення заборгованості протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше 25.08.2025 року, однак відповідач її проігнорувала (а.с. 50-51).
Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №102951911 від 26.05.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 81?866,46 грн., з яких: 18?254 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 61?612,46 грн. – заборгованість за відсотками; 2?000 грн. – заборгованість за комісійними винагородами (а.с. 19-21).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
У даному випадку матеріали справи свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_1 . 
Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Кредитні кошти відповідачу були надані у спосіб, зазначений у кредитному договорі. 
Так, позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі.
Отже, відповідачем було порушено умови кредитного договору, а також норми чинного законодавства.
Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору.
За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 612, 629, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 42649746, заборгованість за кредитним договором № 102951911 від 26.05.2021 року у розмірі 81 866 (вісімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят шість) гривень 46 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя:	  	Лайош ГАЛ