Справа № 569/5301/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Харечко С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
з участю представника позивача адвоката Зейкан І.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Грозіка І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Богуш Ігор Михайлович звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , в якій просить: розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №664; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у фіксованій грошовій сумі - 20 000 грн. або у розмірі 1/3 (33%) від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття; стягнути із відповідача на користь позивача половину виручених від реалізації автомобіля коштів у сумі 3000 дол. США, що за офіційним виручених від курсом НБУ станом на 26.02.2026 року (1 дол. США - 43,2413 грн.) становить 129723,90 грн.; змінити позивачу прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
В обґрунтування позову вказує, що 19 травня 2018 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу сторони проживали у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності матері відповідача, самому відповідачу та його брату. Іншого нерухомого майна за час шлюбу не набували. За спільні кошти сторін був придбаний автомобіль Skoda Octavia 2009 року випуску, який у 2022 році за згодою відповідача був відчужений, а отримані кошти у сумі 6 000 доларів США, за словами позивача, передані на зберігання матері відповідача. Позивач вказує, що має намір отримати половину зазначених коштів, однак вони їй не повернуті. 
Також вказує, що сімейне життя між сторонами не склалося, вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, в них відсутні спільні інтереси, постійно виникають конфлікти. Сім`я фактично розпалася, а подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими та суперечать її інтересам. Діти, за попередньою домовленістю сторін, мають проживати разом із матір`ю, при цьому батько має брати участь у їх утриманні. А тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 20 000 грн щомісячно або у розмірі 1/3 усіх видів його доходу.
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів.
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрити загальне позовне провадження. 
26 травня 2026 року від представника позивача адвоката Зейкан І.Ю. надійшла заява, в якій вона просила залишити без розгляду позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення половини вартості реалізованого майна, прийняти зменшення позовних вимог у частині стягнення аліментів, вважати заявленою позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 20 000 грн щомісячно на утримання двох дітей та продовжити розгляд справи в іншій частині позовних вимог.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення половини вартості реалізованого – залишено без розгляду.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача адвокат Зейкан І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Грозік І.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнали.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 травня 2018 року, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ») зареєстрували шлюб 19 травня 2018 року, актовий запис №664.
Від шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05.12.2018 р.) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 19.08.2021 р.).
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Вимоги позивача узгоджуються з положеннями ст. 180 СК України, згідно яких кожен з батьків зобов`язаний утримувати дитину до її повноліття.
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства ,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.
Згідно ст. 182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує визнання позову зі сторони відповідача, стан здоров`я дітей, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.
Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їхнього нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 10 000 гривень (десять тисяч гривень) на кожну дитину щомісячно, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04 березня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.
При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 04.03.2026 року.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу державного бюджету 50% сплаченого судового збору.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
З огляду на викладене, судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 травня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №664 - розірвати.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 10 000 гривень (десять тисяч гривень) на кожну дитину щомісячно, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04 березня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Повернути ОСОБА_2 половину сплаченого судового збору у розмірі 665 грн. 60 коп., який сплачений 19 березня 2026 року згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №42 за реквізитами: отримувач ГУК у Рівн.обл/Рiвненськ.м.тг/22030101; рахунок UA458999980313191206000017527, код отримувача 38012494; банк одержувача Казначейство України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст рішення виготовлено 09.07.2026 року.

Суддя Харечко С.П.