МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 р. | № 400/5283/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТРАН 2", вул. Центральна, 6/45, оф.1,м. Вознесенськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56501,

до відповідача | Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

про | визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2026 №314214290901, №314914290707,

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КАТРАН 2" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управлінням ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач) та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 02.03.2026 року №314214290901 та №314914290707.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що при отриманні акту перевірки надано лише акт перевірки без інформації з системи обліку даних РРО ДПС України, на який є посилання перевіряючи в акті перевірки. Вказані неправомірні дії позбавляють позивача можливості надати аргументовані пояснення з приводу інкримінуємих порушень оскільки отриманий акт перевірки містить лише загальне посилання на марки акцизного податку. Позивачу невідомо які нібито розрахункові документи проведенні через РРО з маркою акцизного податку з однаковими реквізитами, а саме: АНNВ169718, оскільки не при проведенні перевірки, ні при її оформленні мені вказане не повідомлялось. Фактично перевірка проводилась не за адресою здійснення діяльності, а саме перевіряючі фактично перебували на перевірці 1 годину 23.01.2026 року, питань щодо надання пояснень з нібито порушень законодавства не ставили. Відтак, висновки Акту перевірки від 29.01.2026 року №1389/14-29-09-01 08/4537816 про порушення законодавства є необґрунтованими, а тому наявні правові підстави для не прийняття податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою від 13.05.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та ззаначає, що фактичну перевірку було проведено з підстав, передбачених ПК України. За резульатами перевірки було встановлено порушення позивачем статті 62 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», пункту 11 статті ЗаконуУУкраїниА№265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». відповідно. Також відповідач зазначив, що за результатами перевірки було скаледно атк, який » з усіма додатками було направлено засобами поштового зв`язку, а 03.02.2026 року його було отримано згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У зв`язку встановленими порушеннями відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення (форма «С») від 02.03.2026 № 314214290901 та № 314914290707, якими визначено суми штрафних (фінансових) санкцій: 25941,0 грн. та 5100,0 грн. Рішення вважає правомірними. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд,
ВСТАНОВИВ:
ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі наказу від 22.01.2026 року №102-П 23.01.2026 року проведено фактичну перевірку ТОВ "КАТРАН 2".
За результатами перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог:
- статті 62 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», із змінами та доповненнями (далі по тексту – Закон України №3817-ІХ);
- пункту 11 статті ЗаконуУУкраїниА№265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями (далі по тексту – Закон України №265/95-ВР). За наслідками фактичної перевірки складено акт від 29.01.2026 №1389/14-29-09-01-08/45378161.
На підставі зазначеного вище акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийняті податкові повідомлення-рішення (форма «С») від 02.03.2026 № 314214290901 та № 314914290707, якими визначено суми штрафних (фінансових) санкцій: 25941,0 грн. та 5100,0 грн. відповідно.
Вважаючи протиправними вищезазначені податкові повідомлення – рішення, позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п. 80.1, п. п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80, Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки, в тому числі, фактичні перевірки.
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).
Зі змісту наказу вбачається, що ГУ ДПС у Миколаївській області не лише вказано норму ПК України на підставі якої здійснювалося призначення перевірки (п.п. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 з урахуванням .п. 69.35-1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення»), а й уточнено у тому ж абзаці конкретну підставу призначення проведення перевірки, передбачену п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме, вказано: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. 
Таким чином, відповідач правомірно видав наказ про проведення фактичної перевірки. 
Також, суд вважає безпідставними доводи позивача про неотримання ним додатків до акту і необізнаність суті встановленого відповідачем під час фактичної перевірки порушення, оскільки відповідачем надсилались позивачу акт фактичної перевірки з усіма додатками, а 03.02.2026 року зазначене відправлення було отримано згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду позивачем не надано жодного доказу зворотного. 
Щодо встановлених відповідачем порушень позивачем статті 62 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ та пункту 11 статті Закону №265/95-ВР, суд зазначає наступне. 
Статтею 62 Закону України №3817-ІХ зокрема передбачено, що алкогольні напої, які виробляються в Україні, та алкогольні напої, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законом. Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - Кодекс) марка акцизного податку – спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного Україниццихивиробів. податку, легальністьвввезенняттарреалізаціїнна-території Пунктом 5 Постанови КМУ від 27 грудня 2010 року №1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» (далі – Постанова №1251) зі змінами та доповненнями, зокрема передбачено, що на кожну марку акцизного податку для алкогольних напоїв наносяться в тому числі позначення виду марки, що складається з літер; два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марку); серія зі чотирьох літер і шестизначний номер; штрих-код, який містить інформацію про серію та номер марки; сума акцизного податку, сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Пунктом 20 Постанови №1251 визначено, що сума акцизного податку відповідає сумі, визначеній з урахуванням місткості тари, міцності продукції та розміру ставок акцизного-податку.
Підпунктом 226.7 статті 226 Кодексу затверджено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв. Таким чином, знаходження в обігу 2-х та більше марок акцизного податку з ідентичними реквізитами свідчать про відсутність автентичності (законного походження) таяяканаслідокєєппідробленими.
Пунктом 11 статті 3 Закону України № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (п. 11 ст. 3 Закону №265). Перевіркою встановлено факт проведення розрахункових операцій через РРО (фіскальний № 3001126533) з порушенням режиму попереднього програмування, а саме: без зазначення кодів товарних підкатегорій згідно УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. Встановлене під час фактичної перевірки порушення підтверджується інформацією з СОД РРО, яка додається до акта перевірки.
Так, в акті фактичної перевірки вказано інформацію про реалізовані алкогольні напої – 2 пляшки горілки «Первак домашній Житній», які марковані марками акцизного податку з однаковими реквізитами, а саме: AHNB169718. На підтвердження зазначеного відповідачем було надано до суду копію акту переварки, копії фіскальних чеків від 22.10.2024 року та від 3.10.2024 року. 
Судом досліджено копії фіскальних чеків від 22.10.2024 року та від 3.10.2024 року і встановлено, що позивачем було реалізовано алкогольні напої – 2 пляшки горілки «Первак домашній Житній», які марковані марками акцизного податку з однаковими реквізитами, а саме: AHNB169718. На спростування вказаного позивачем до суду не надано жодного доказу. 
Щодо можливості використання податковим органом даних СОД РРО, як належного доказу, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 2012 року №1057, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2012 року за №1743/22055, затверджено Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України (далі - Порядок).
У пункті 1.2 Порядку визначено:
- система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України;
- система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
Відповідно до пункту 1.7 Порядку суб`єкти господарювання, які використовують ПРРО, повинні передавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких ПРРО.
Отже, вся інформація, яка зазначається у фіскальному чеку, технічно дублюється в електронній копії, що надходить до податкового органу.
Тобто, використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
Використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
Отже, контролюючий орган області під час проведення фактичної перевірки має правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки наявності (відсутності) цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої та коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевірочний період.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 року у справі №120/11036/23 зазначив, що Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 02.03.2026 року №314214290901 та №314914290707 прийняті контролюючим органом обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є правомірними і не підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТРАН 2" (вул. Центральна, 6/45, оф.1,м. Вознесенськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56501 ідентифікаційний код 45378161) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ідентифікаційний код 44104027) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2026 №314214290901, №314914290707 - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя В. С. Брагар