ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 серпня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/971/25
Головуючий у першій інстанції – Кузюра В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/224/26

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.
секретар: Зеляк Ю.Г.

учасники справи: 
заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні 
мережі України” 
боржник: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області у складі судді Кузюри В.О. від 19 червня 2025 року, місце постановлення ухвали - м.Бобровиця, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з технічного обслуговування, 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором сервісного (технічного) обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1 200 грн. та сплаченого судового збору.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 року відмовлено Чернігівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з технічного обслуговування.

При цьому, суд першої інстанції у вказаній ухвалі зазначив, що місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 є м. Київ, тому заява подана з порушенням правил підсудності. Із посиланням на п.9 ч.1 статті 165 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що у видачі судового наказу заявнику - необхідно відмовити. 

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю ”Газорозподільні мережі України” просить скасувати ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 року про відмову у видачі судового наказу та направити справу для продовження розгляду до Бобровицького районного суду Чернігівської області. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 19.06.2025 року постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, і підлягає скасуванню, із направленням справи до Бобровицького районного суду Чернігівської області для продовження її розгляду. Доводи апеляційної скарги ТОВ ’’Газорозподільні мережі України” зазначають, що до спорів щодо стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг застосовується виключна підсудність, а саме, правило ч.1 статті 30 ЦПК України, відповідно до якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають із надання послуг розподілу природного газу, що надаються за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт стверджує, що правові відносини між заявником та боржником підпадають під дію Закону України ’’Про житлово-комунальні послуги”. Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають із надання послуг технічного обслуговування внутрішньобудинкових газових мереж, які надаються за вказаною вище адресою, що і зумовлює звернення з даною заявою до Бобровицького районного суду Чернігівської області. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин і дійшов помилкового висновку, що дану заяву подано із порушенням правил підсудності. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернігівського апеляційного суду від 03.07.2025 року (а.с.28), дану справу № 729/971/25, було розподілено складу колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач): О.К. Євстафієв, судді: А.А. Скрипка, О.Л. Шарапова. 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15.09.2025 року (а.с.38) було відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі. 
У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 судді Євстафієва О.К., на підставі Протоколу зборів суддів Чернігівського апеляційного суду від 06.10.2025 року справу №729/971/25 було зареєстровано в автоматизованій системі документообігу Чернігівського апеляційного суду, як нову, та здійснено її автоматизований розподіл. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 року визначений склад колегії суддів для розгляду справи №729/971/25: головуючий суддя (суддя-доповідач) - А.А.Скрипка, судді: О.І.Онищенко, О.Л.Шарапова.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11.11.2025 року (а.с.44) було прийнято до свого провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 року у даній справі №729/971/25.

Згідно приписів ч.2 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з технічного обслуговування, без повідомлення учасників справи. 

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, учасники даної справи належним чином повідомлялися про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 

Як вбачається із матеріалів справи, у червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором сервісного (технічного) обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1 200 грн. та сплаченого судового збору.

Оскаржуваною ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 року відмовлено Чернігівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з технічного обслуговування. При цьому, суд першої інстанції у вказаній ухвалі зазначив, що місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 є м. Київ, тому заява подана з порушенням правил підсудності. Із посиланням на п.9 ч.1 статті 165 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що у видачі судового наказу заявнику - необхідно відмовити. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги ТОВ ’’Газорозподільні мережі України” відносно того, що висновок суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 19.06.2025 року, є необґрунтованим та таким, що не узгоджується із положеннями норм законодавства, яке регламентує спірні правовідносини. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених Законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається Законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття ”суд, встановлений законом” включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно із ч.1 статті 8 Закону України ”Про судоустрій та статус суддів”, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Приписами ч.1 статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою-четвертою цієї статті. 

Положення ч.1 статті 162 ЦПК України визначають, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Звертаючись до суду із даною заявою про видачу судового наказу, ТОВ ’’Газорозподільні мережі України” боржником зазначило ОСОБА_1 , яка є побутовим споживачем комунальної послуги з розподілу природного газу, що надається за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

За загальним правилом частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч.8 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до ч.1 статті 30 ЦПК України, позови що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.6-9), до заяви про видачу судового наказу додано копію власноруч складеної та підписаної ОСОБА_1 заяви-приєднання до умов договору сервісного (технічного) обслуговування системи газопостачання та обладнання побутового споживача за № 29224-ЧНФ-ТО-Д від 26.11.2024 року, а також копія даного договору, підписаного ОСОБА_1 . За доводами апелянта, вказані документи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , і нею власноруч підписана заява-приєднання до умов договору, укладена у письмовій формі, за якою пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Село Макарівка входить до складу Бобровицької міської громади Ніжинського району Чернігівської області. 

Відмовляючи ТОВ ’’Газорозподільні мережі України” у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно отриманої судом інформації про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 , відомості в реєстрі територіальної громади та архівних даних Бобровицької міської ради Чернігівської області щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 - відсутні.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що у даній справі заборгованість виникла з приводу нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , і знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають із надання послуг розподілу природного газу, які надаються за адресою: будинок АДРЕСА_1 . За даних обставин, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції відносно того, що заяву про видачу судового наказу подано ТОВ ’’Газорозподільні мережі України” із порушенням правил підсудності.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” - підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 року - підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Газорозподільні мережі України” - задовольнити.

Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 21.08.2026 року.

Головуючий: Судді: