Справа № 635/7007/25 
Провадження № 2/635/723/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2026 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді – Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання – Пальчук Е.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останньої суму заборгованості у розмірі 25428,78 гривень, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень.
В обґрунтовання позову вказано, що 16.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем – ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4686916, відповідно до якого, остання отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. Вищевказаний кредитний договір було укладено в електронній формі та з дотриманням ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», який відповідач підписала аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти були надані відповідачу шляхом безготівкового переказу на її картковий рахунок. Так, ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та у встановлений договором строк не виконала, внаслідок чого за останньою утворилась заборгованість в розмірі 25428,78 гривень, з яких: 5738,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 19130,78 гривень - заборгованість за відсотками; 560,00 гривень – заборгованість за комісією.
02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №73-МЛ, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі, і до відповідача – ОСОБА_1 за кредитним договором №4686916 від 16.02.2021 року. Так, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року ТОВ«ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4686916 від 16.02.2021 року в розмірі 25428,78 гривень.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із поданням позовної заяви подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача – адвокат Лебединська І.С. в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомли.
Разом з тим, від представника відповідача – адвоката Лебединської І.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказала наступне. В порушення вимог закону позивачем була нарахована заборгованість за процентами в розмірі 19130,78 грн. Згідно з п.1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору №4686916 від 16.02.2021 року сума (загальний розмір) кредиту становить 8000.00 гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 16.02.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 18.03.2021 року. Згідно з п.1.5.2, 1.6, 1.7 Кредитного договору №4686916 від 16.02.2021 року проценти за користування кредитом: 2112,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору. Так, у пункті 4.2 кредитного договору №4686916 від 16.02.2021 року сторони визначили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. В той же час, згідно розрахунку заборгованості, який був сформований первісним кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та наданий позивачем в обґрунтування позовних вимог, нарахування процентів за період з 19.03.2021 року по 28.06.2021 року, здійснювалось за процентною ставкою, визначено у п. 1.6 договору, який стосується саме «Пролонгації на стандартних (базових умовах)» та стягнення процентів за користування кредитом. Доказів пролонгації відповідачем строку кредитування за Кредитним договором №4686916 від 16.02.2021 року, що б надавало кредитодавцю право застосувати процентну ставку, наведену у п.1.6 договору, матеріали справи не містять. В порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів пролонгації строку кредитування, зокрема, доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів. Отже, відсутні підстави вважати, що такі проценти були нараховані за прострочення відповідачем виконання умов кредитного договору згідно п. 4.2 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Крім того, ані позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», ані долучені до позову докази, не містять жодного посилання на те, що нарахування відсотків за період з 19.03.2021 року по 28.06.2021 року, здійснювалось за процентною ставкою, визначено у п. 1.6 договору, згідно п. 4.2 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання кредитного договору. Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 19.03.2021 року по 28.06.2021 року, оскільки вони нараховані кредитодавцем поза межами строку кредитування. Проценти за користування кредитом мають становити 2112,00 грн.
Разом з тим, представником відповідача зазначено, що в порушення вимог закону позивачем була нарахована комісія за надання кредиту та комісія за пролонгацію. В позовній заяві позивач просить стягнути прострочену заборгованість за комісією 560 грн. Згідно з п.1.5 Кредитного договору №4686916 від 16.02.2021 року комісія за надання кредиту: 560,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 % від суми кредиту одноразово. Банком неправомірно нараховано позичальнику комісію за надання кредиту та комісію за пролонгацію, позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Згідно з Розрахунком заборгованості відповідачем було сплачено коштів, які банком було спрямовано на погашення комісії за пролонгацію: 18.03.2021 року – 800 грн., 05.04.2021 року – 209 грн., 08.04.2021 року – 203 грн., 11.04.2021 року – 197 грн., 14.04.2021 року – 637 грн., в загальному розмірі 2046 грн. Отже, 2046 грн. має бути зменшена загальна заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в даній справі. Позивачем також було в порушення вимог закону нараховано комісію за надання кредиту в розмірі 560 грн.. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
В кредитному договорі №4686916 від 16.02.2021 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена комісія за надання кредиту та комісія за пролонгацію.
В той же час адвокатом Лебединською І.С. зазначено, що витрати на правничу допомогу є завищеними, не були для позивача фактичними і неминучими, а їхній розмір – необґрунтований, та підлягають зменшенню судом. Враховуючи ціну позову - 25428,78 грн., предмет та підстави позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, можна зробити висновок про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. не відповідає складності справи. З огляду на складність підготовки позовної заяви та їх невеликий обсяг, затрачений адвокатом час на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції ) не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, складання позову не вимагало вивчення та аналізу великого обсягу матеріалів, у даному випадку розумним та пропорційним є стягнення 4000,00 грн.
З огляду на все вище викладене, представник відповідача – Сліпченко К.С. просить суд: відмовити в задоволенні позову по цивільній справі №635/7007/25 за позовом ТОВ ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; стягнути з ТОВ ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень; зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката позивача до 4000 гривень. 
02.02.2026 року від представника відповідача – адвоката Лебединської І.С. на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в який вказано, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів відповідачу.
Платіжне доручення не містить підпису та печатки банку, в якому проводилась така операція (взагалі відсутня графа проведено банком). Платіжне доручення не відповідає вимогам п. 1.4, п.3.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженою постановою НБУ від 21.01.2004 № 22 (чинної на час виникнення спірних правовідносин). На підтвердження проведеної операції меморіальний ордер до суду не надано. Згідно з п.3.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженою постановою НБУ від 21.01.2004 Ne 22 Банк, що обслуговує отримувача, зобов?язаний зарахувати кошти на рахунок отримувача на початок операційного дня, який визначений датою валютування. Операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер і дату електронного розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту "Призначення платежу" цього електронного розрахункового документа. В матеріалах справи відсутні Виписки з рахунків, які б підтверджувати факт перерахування грошових коштів. Розрахунок заборгованості ТОВ «МІЛОАН» та Виписка з особового рахунку за Кредитним договором не відповідають вимогам «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Правлінням НБУ від 04.07.2018 № 75. Фактично Розрахунок заборгованості станом є довідкою фінансової компанії про наявність заборгованості. Розрахунок заборгованості ТОВ «МІЛОАН» та Виписка з особового рахунку за Кредитним договором не містить інформації з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій з зазначенням щомісячно нарахування заборгованості за процентами тa погашення заборгованості.
26.03.2026 року від представника позивача – ОСОБА_2 на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній зазначає наступне. Підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і позивачем. Всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника, з якими вона була ознайомлена на момент укладення договору, погоджувалася з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Ініціювання укладення кредитного договору № 4686916 від 16.02.2021 року здійснено ОСОБА_1 , шляхом заповнення Анкети-заяви на кредит. Наступним кроком є ознайомлення відповідача з умовами кредитного договору – відображено в паспорті споживчого кредиту №4686916. У паспорті споживчого кредиту №4686916 від 16.02.2021 року у пункті 3,4,5 викладенні основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та інформація, щодо строку кредитування орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Пунктом 1.6. укладеного з відповідачем договору встановлено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пункт 2.3.1.2. договору встановлює, що пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Так як, ОСОБА_1 продовжила користуватись кредитними коштами після строку визначеним в п.1.3. Кредитного договору, тому до неї було застосовано пролонгацію на стандартних базових умовах передбачену п. 2.3.1.2. Кредитного договору, а тому строк кредитування було продовжено на 60 днів. Дані умови прописані у кредитному договорі № 4686916 від 16.02.2021 року, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4686916 від 16.02.2021 року були передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 р. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося.
З наведеного вбачається, що підписанням договору про споживчий кредит №4722363 сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування та сплати комісії за користування кредитом, отже нарахування відсотків за кредитним договором №4722363 та вимоги щодо стягнення комісії є правомірним, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довела відсутність заборгованості.
Разом з тим, представником позивача вказано, що розумність розміру гонорару адвоката повинна встановлюватись судом на підставі поданих стороною доказів. Інша сторона має право клопотати про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат та доводити суду встановленими засобами доказування необхідність їх зменшення. Таким чином, керуючись п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заперечує щодо висунутих представником відповідача вимог в частині правничої допомоги, у зв`язку з неспіврозмірно заявлених до відшкодувань витрат. З урахуванням викладеного вище, предтавник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності.
Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
16.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем – ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4686916, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати позичальнику - ОСОБА_1 грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в обумовлений Договором строк, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту.
Згідно пункту 1.2 Договору, сума кредиту становить 8000,00 гривень
Згідно пункту 1.3 Договору, кредит надається строком на 30 днів з датою повернення 18.03.2021 року (пункт 1.4 Договору)
Згідно пункту 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом складають 10672,00 грн.
Згідно підпункту 1.5.1 Комісія за надання кредиту складає 560,00 грн та нараховується одноразово. 
Невід`ємними додатками до Договору № 4686916 є Графік платежів (додаток № 1) та паспорт споживчого кредиту № 4686916 (Додаток № 2).
Разом з тим, позивачем надано до матеріалів справи довідку ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію позичальника, згідно якої відповідач ОСОБА_1 підписала вказаний Договір аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R86545 та особисто заповнила Анкету-заяву на кредит на сайті: miloan.ua.
Згідно платіжного доручення № 39740111 від 16.02.2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу – ОСОБА_1 на картковий рахунок MASTERCARD № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 8000, 00 гривень. 
Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування й погашення за договором 4686916, відповідачем ОСОБА_1 сплачено кошти, які банком було спрямовано на погашення комісії за пролонгацію: 18.03.2021 року – 800,00 грн., 02.04.2021 року – 216,00 грн., 05.04.2021 року – 209,00 грн., 08.04.2021 року – 203,00 грн., 11.04.2021 року – 197,00 грн., 14.04.2021 року – 637,00 грн., в загальному розмірі 2262,00 грн. 
Крім того, відповідачем було здійснено низку платежів для погашення заборгованості за тілом кредиту 18.03.2021 року – 800,00 грн., 02.04.2021 року – 216,00 грн., 05.04.2021 року – 209,00 грн., 08.04.2026 року – 203,00 грн., 11.04.2021 року – 197,00 грн., 14.04.2021 року – 637,00 грн., а також для погашення заборгованості за нарахованими відсотками – 18.03.2021 року – 801,00 грн., 02.04.2021 року – 262,00 грн., 05.04.2021 року – 272,00 грн., 08.04.2021 року – 263,00 грн., 11.04.2021 року – 254,00 грн.14.04.2021 року – 736,00 грн.
02.07.2021 року між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Мілоан`був укладений Договір про відступлення права вимоги № 73-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Мілоан» за плату належні права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав до третіх осіб боржників, включаючи суми основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Вказаним Договором передбачено, що перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року ТОК «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги відносно відповідача за кредитним договором №4686916 від 16.02.2021 року в сумі 25428,78 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 5738,00 грн., заборгованість по відсотках – 19130,78 грн., заборгованість по комісії – 560,00 грн.
Так, суд зазначає, що за правилами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону №675).
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення наведеного вище Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675).
Правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України унормовано, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
З аналізу наведених вище норм закону убачається, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (відповідача) або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).
Натомість, з копії договору про споживчий кредит №4686916 від 16.02.2021 року, яка міститься в матеріалах справи, убачається, що вказаний договір не містить підпису позичальника, у тому числі, й за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015. На першій сторінці договору в правому верхньому куті містяться відомості щодо його підписання лише представником кредитора – ОСОБА_3 , 16.02.2021 об 18:28 годині. 
Водночас, умовами п.п. 8.1 п. 8 Договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сторонами погоджено, що ТОВ «Мілоан» протягом 180 днів з моменту підписання цього Договору, за умови своєчасної повної оплати компенсації за придбання (відступлення прав) відповідно до п.п. 7.1, 7.2 цього договору передати новому кредитору всю документацію щодо права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі.
Згідно з умовами п. 8.2. Договору відступлення прав вимоги факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним актом приймання-передачі (Додаток №2 до цього договору), підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що ТОВ «Мілоан» взяло на себе зобов`язане передати ТОВ «Кредит-Капітал» усі наявні в кредитній справі документи, у тому числі кредитні договори, право вимоги по яким відступалося згідно Договору факторингу №73-МЛ від 02.07.2021 року, зокрема, і за кредитним договором №4686916 від 16.02.2021 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . 
Проте, як убачається за змісту кредитного договору №4686916 від 16.02.2021 року, останній не містить електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача ОСОБА_1 , яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір.
Що стосується наданої позивачем Довідки про ідентифікацію, то суд бере до уваги, що в ній містяться відомості про те, що 16.02.2021 року об 16:28 годині на номер телефону ОСОБА_1 було направлено одноразовий ідентифікатор R86545. Разом з тим, з Анкети-заяви на кредит №4686916 від 16.02.2021 року в таблиці «Процес оформлення та розгляду заяви 4686916» відображено відомості про те, що підписання договору відбулося 16.02.2021 року об 07:28:14 годині, тобто підписання договору відбулося ще за дев`ять годин до відправлення позичальникові одноразового ідентифікатора, яким вона повинна була підписати договір, що є неможливим та нелогічним.
Беручи до уваги наявність суперечливих відомостей в довідці про ідентифікацію та в анкеті-заяві на кредит та, ураховуючи, що надана суду копія договору про споживчий кредит №4686916 від 16.02.2021 року не містить жодних відомостей про його підписання відповідачем електронним цифровим підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора, підстави дійти висновку про те, що матеріали справи містять належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження волевиявлення відповідача на укладення договору про споживче кредитування №4686916 від 16.02.2021 року - відсутні.
Серед іншого, суд звертає увагу, що позивач на підтвердження факту укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживче кредитування №4686916 від 16.02.2021 року та виконання ТОВ «Мілоан», як позикодавцем, його умов в частині передачі грошових коштів позичальнику у сумі 8000,00 грн, у позовній заяві посилається на платіжне доручення №39740111 від 16.02.2021 року.
Водночас, надаючи оцінку даному доказу, суд доходить висновку, що він не відповідає критеріям належності та достовірності, яким повинні відповідати засоби доказування у цивільному процесі, з огляду на таке.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, як це закріплено вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Абзацом 14 п. 3 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджене Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75 (це Положення розроблене відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №75), передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.
Пунктами 43, 48, 51, 52 Положення №75 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.
У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).
Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.
Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.
Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.
Як убачається з наданої суду копії платіжного доручення №39740111 від 16.02.2021 року, наданий суду документ не дає можливості установити дійсні обставини справи щодо перерахунку ТОВ «Мілоан» відповідачу кредитних коштів в сумі 8000,00 грн, позаяк платіжне доручення містить відомості щодо банку платника – ТОВ «ФК Елаєнс», водночас, не містить таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (у платіжному дорученні відсутній підпис працівника банку, відповідального за здійснення операції, а також штамп (печатка) відповідної банківської установи про проведення банком означеної операції) та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (будь яких підписів, в тому числі електронних цифрових, платіжне доручення не містить).
Крім того, у наданому суду платіжному дорученні код банку отримувача зазначено як 535557, в той же час в Україні код ЄДРПОУ юридичної особи має складатися з 8 цифр, тому введений код 535557 - не є повним та ймовірно не існуючим, що, як на думку суду, є об`єктивною перешкодою для здійснення будь-якою банківською установою такої грошової операції.
Відтак, додане до позовної заяви платіжне доручення, що завірене лише підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ «Мілоан», із зазначенням неповного номера банківської картки позичальник та кодом ЄДРПОУ банку отримувача, належність якої не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов договору про споживчий кредит №4686916 від 16.02.2021 року.
За правилами ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте, усупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач ОСОБА_1 виявила волю на укладення договору про споживче кредитування №4686916 від 16.02.2021, як і не надав доказів на підтвердження того факту, що ТОВ «Мілоан», як позикодавець, перерахував грошові кошти відповідачу в розмірі, визначеному умовами кредитного договором та що відповідачем такі кредитні кошти були отримані.
Що стосується наданої позивачем копії відомості про щоденні нарахування та погашення, то надана позивачем копія відомості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору та підписання його позичальником у встановленому законом порядку.
У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п. 57, 60-62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджений Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).
Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.
Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
З наведеного вбачається, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Отже, саме виписка по рахунку є належним доказом підтвердження видачі кредиту.
За правилами ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом)сторін.
Представник позивача, заявивши у пред`явленому позові та в заяві, доданій до позову, клопотання про розгляд справи без виклику представника позивача тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На позивача покладений обов`язок з урахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів з урахуванням положень ЦПК України зазначені ним обставини. Однак, таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
З огляду на викладене, ТОВ «Кредит-Капітал» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Між тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Наведені положення цивільного процесуального законодавства України означають, що закон установлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
За змістом ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
З огляду на викладене вище, у зв`язку з недоведенням позивачем обставин укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживче кредитування №4686916 від 16.02.2021 року та обставин перерахування кредитором позичальникові кредитних коштів, суд доходить висновку, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, то судові витрати позивача слід залишити за ним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце реєстрації: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, б.1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.А.Лук`яненко