П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 400/8027/26

Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В.
Дата і місце ухвалення: 03.07.2026р., м. Миколаїв 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Тарновецького І.І.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 липня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
02 липня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають в обчисленні та виплаті позивачу грошового забезпечення у період з 20.05.2023 року по 17.06.2025 року включно без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року відповідного періоду проходження служби, що призвело до заниження розміру посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 20.05.2023 року по 17.06.2025 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (в тому числі допомоги на оздоровлення), виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року відповідного періоду проходження служби, із застосуванням відповідних тарифних коефіцієнтів згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. та з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 липня 2026 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 03.07.2026р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при постановленні спірної ухвали суд першої інстанції, з посиланням на постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019р. у справі №9901/847/18 та від 03.07.2019р. у справі №9901/939/18, необґрунтовано виходив з того, що доданий до позову ордер серії ВН №1725231 не відповідає вимогам типової форми, оскільки замість конкретної назви суду містить формулювання «У ВСІ Суди будь-якої ланки». Обидві постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019р. та від 03.07.2019р. були прийняті на підставі та на виконання Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012р. №36. Однак, 12 квітня 2019 року Рада адвокатів України прийняла рішення №41, яким затвердила нове Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги. Ордер видано за типовою формою, затвердженою Радою адвокатів України відповідно до Положення №41. Заповнення реквізиту «Назва органу, у якому надається правнича допомога» здійснено відповідно до чинної форми ордера, сформованої через ЄРАУ. А відтак, за твердженнями апелянта, застосування судом правових висновків, що ґрунтуються на скасованому нормативному акті, до правовідносин, які регулюються новим актом, суперечить принципу верховенства права.
Апелянт стверджує, що ордер підтверджує повноваження представника відповідно до статті 59 КАС України. Наведена норма не містить вимоги щодо обов`язкового зазначення в ордері конкретної назви суду як умови підтвердження повноважень адвоката. Таким чином, суд першої інстанції фактично встановив додаткову процесуальну вимогу, яка не передбачена ані КАС України, ані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Згідно п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Згідно із частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За змістом частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
У відповідності до частини сьомої ст.59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019р. №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, пунктом 4 якого передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Згідно п.5 Положення №41 ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Пунктом 11 Положення №41 передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Верховний Суд неодноразово вказував, що ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий відповідно до Закону №5076-VI, що подається до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», вважається належним чином оформленим та підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів особи в суді, якщо такий ордер підписаний (засвідчений) кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП) адвоката, який ідентифікує його особу, а відповідність ордера типовій формі, затвердженій Радою адвокатів України, та наявність у ньому всіх обов`язкових реквізитів може бути перевірена судом за допомогою загальнодоступних засобів, зокрема через офіційний веб-сайт Національної асоціації адвокатів України (постанови від 29.01.2025 у справі №300/7062/23, від 14.03.2025 у справі № 343/1061/24, від 20.06.2025 у справі №320/15150/24, від 28.07.2025 у справі № 320/1194/24 та інші).
Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву підписано та направлено до суду адвокатом Галайчук Г.С. за допомогою системи «Електронний суд».
На підтвердження повноважень адвоката Галайчук Г.С. на представництво інтересів ОСОБА_1 до позовної заяви додано ордер серії ВН №1725231.
Повертаючи спірною ухвалою позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України суд першої інстанції, з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постановах від 05.06.2019р. у справі №9901/847/18 та від 03.07.2019 у справі №9901/939/18, виходив з того, що доданий до позову ордер серії ВН №1725231 не відповідає вимогам типової форми, оскільки замість конкретної назви суду містить формулювання «У ВСІ Суди будь-якої ланки». 
За висновками суду, оскільки в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, тому такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки в пункті 12.4 Положення №41 чітко зазначено, що в ордері має бути зазначено назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).
А відтак, колегія суддів доходить висновку, що зазначення в графі «назва органу, у якому надається правнича допомога» ордеру серії ВН №1725231 «У всі суди будь-якої ланки та спеціалізації» узгоджується з вимогами Положення №41.
З вказаного слідує, що повноваження адвоката Галайчук Г.С. на надання правової допомоги ОСОБА_1 належним чином підтверджено ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що відповідає вимогам частини четвертої статті 59 КАС України.
Колегія суддів вважає необґрунтованим врахування судом першої інстанції правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постановах від 05.06.2019р. у справі №9901/847/18 та від 03.07.2019 у справі №9901/939/18, оскільки вони ґрунтуються на застосуванні норм Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012р. №36, яке втратило чинність на підставі Рішення Ради адвокатів №41 від 12.04.2019р.
Суд першої інстанції, при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, не правильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України. 
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали від 03.07.2026р. та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 липня 2026 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач | | А.В. Бойко
Судді | | І.І. Тарновецький   О.А. Шевчук