ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року	справа № 380/18494/25 м.Львів	
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/18494/25 за позовом Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу до Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство культури і стратегічних комунікацій, Єврейської релігійної ортодоксальної громади «Турей Загав», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною відповідь, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Представництво американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації, в якому, з врахуванням заяви від 15.12.2025 про зміну предмету позову просить:
- визнати протиправними відповідь Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільська обласна військова адміністрація) від 05.06.2025 за №04-5815/33, бездіяльність Тернопільської обласної державної адміністрації та Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації щодо невиконання реалізації повноважень, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» і дії (бездіяльність) у перешкоджанні Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу завершити роботи з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) Рабина Йосефа Бабада, пам`ятки місцевого значення, передбачених науково-проектною документацією «Концепція консерваційного накриття над пам`ятковими могилами рабинів на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі» на підставі дозволу від 12.08.2021 за № 02.01-51/356 на виконання робіт з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) ОСОБА_1 на території єврейського кладовища – пам`ятки історії місцевого значення на вул. Микулинецькій у м. Тернопіль; 
- зобов`язати відповідачів не чинити перешкод у виконанні робіт на підставі вказаного дозволу від 12.08.2021 за № 02.01-51/356 у порядку встановленому законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач діючи спільно з Єврейською релігійною ортодоксальною громадою «Турей Загав», протягом 2015-2017 років ініціювало, організувало і оплатило проведення відповідних пошукових, геодезичних, археологічних і консерваційних заходів в межах території стародавнього єврейського кладовища при вул. Микулинецькій у м. Тернополі. Метою вказаних робіт було встановлення місця розташування Шатра (каплички) над похованням видатного законовчителя, рабина Йосефа Бабада. Локалізація місця розташування залишків шатра (каплички) рабина Йосефа Бабада, була встановлена камерально -методом накладання архівних документів аерофотозйомки м.Тернопіля 1944 року з національного архіву США на сучасний топографічний план м.Тернополя, який виконав к.т.н. кафедри фотограмметрії та геоінформатики НУ«Львівська Політехніка» Б.Четверіков, геодезично – виміром відповідних відстаней, які виконав військовий топографгеодезист проектного інституту ЗСУ С. Савчик, археологічно – шляхом проведення робіт з розчищення поверхневого сміттєвого шару, які виконав археолог, науковий співробітник рятівної археологічної служби Інституту археології НАН України О. Лазурко. Результати досліджень на території стародавнього єврейського кладовища при вул. Микулинецькій у м. Тернополі було задокументовано Звітом про результати археологічних досліджень на території єврейського кладовища в місті Тернопіль у 2017р.
Департамент культури та туризму Тернопільської ОДА надав Позивачеві дозвіл від 12.08.2021 за № 02.01-51/356 на виконання робіт з консервації залишків фундаментів шатра відповідно до Звіту про результати археологічних досліджень на території єврейського кладовища в місті Тернопіль у 2017 році, дію якого згодом було призупинено усно та в подальшому листом від 24.11.2021за № 02.01-50/960 на підставі рекомендацій Консультативної ради. Акт про встановлення факту правопорушення законодавства про охорону культурної спадщини, або будь-який інший документ, в якому було б вказано якими посадовими особами, коли, в якій спосіб, які правопорушення законодавства про охорону культурної спадщини вчинені, ким саме вони були вчинені тощо не складався. 
Призупинення дії дозволу від 12.08.2021 за №02.01-51/356 призвело до фактичного припинення робіт з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) на території пам`ятки історії місцевого значення, а виявлені на місці залишки шатра (каплички) залишилися незахищеними після завершення польових досліджень, починаючи від 22.10.2021 до моменту звернення до суду, без забезпечення їхнього належного збереження, консервації та раціонального використання.
Позивач вказує, що листами від 22.10.2021 за №528-21, та від 28.10.2021 за №552-21 звернувся до Відповідача-2 з проханням терміново відмінити проголошену усно, безпідставну і незаконну заборону проведення робіт для збереження святого для єврейського народу місця поховання.
Відповідач-2 листом від 24.11.2021 за №02.01-50/960 повідомив позивача про проведення засідання консультативної ради з питань охорони культурної спадщини, яке відбулося 29.10.2021, на якому прийнято рішення призупинити дію дозволу на виконання робіт з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) на території єврейського кладовища – пам`ятки історії місцевого значення на вул. Микулинецькій у м. Тернопіль.
Позивач протягом 2021-2025 років неодноразово звертався до відповідачів щодо консерваційного накриття над пам`ятковими могилами рабинів на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі. Вказує, що відповідачі протиправно ухиляються від виконання своїх функцій, а посилання відповідачів на необхідність звернення до Тернопільської міської ради і застосування норм про малі архітектурні форми чи пам`ятники загально громадського значення вважає незаконними, оскільки цвинтар є пам`яткою історії місцевого значення, має охоронний № 1692 і регулюються законодавством про охорону культурної спадщини та свободу совісті, а не благоустрою.
Відповідач-1 листом від 15.02.2023 за №05-1330/33 підтвердив, що саме рішенням консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при департаменті культури та туризму облдержадміністрації призупинено дію дозволу від 12.08.2021 за №02.01-51/356 на виконання робіт з консервації залишків фундаментів шатра (каплички). Одночасно відповідач-1 запропонував повторно подати на розгляд консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при департаменті культури та туризму облдержадміністрації науково-проектну документацію на проведення робіт з консервації та музеєфікації залишків фундаментів каплички на території пам`ятки історії місцевого значення. 
Наказом від 28.10.2021 за №68/02.01-12 відповідача-2 утворив колегіальний дорадчий орган – консультативну раду, та затвердив відповідне положення про консультативну раду. Консультативна рада не має у своєму складі фахових спеціалістів, а з огляду на приписи ст.7 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та на Положення про консультативну раду з питань охорони культурної спадщини, яке затверджене наказом від 28.10.2021 за №68/02.01-12, консультативна рада є колегіальним дорадчим органом та не має повноважень приймати будь-які рішення в сфері охорони культурної спадщини, зокрема щодо призупинення актів органів охорони культурної спадщини місцевих державних адміністрацій. Достатнім і належним експертним заключенням щодо концепції консерваційного накриття над пам`ятковими могилами рабинів на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі вважає лист Рабина Нафталі М. Бабада - Декана і Головного судді Конгрегації Кагал Тернопіль від 20.10.2022.
Листом від 16.05.2023 за №228-23 позивач надавав відповідачу-1 науково проекту документацію пошукових робіт з встановлення розташування місця поховання ОСОБА_1 на 75 арк., а також в черговий раз просив погодити консервацію та відновлення Шатра (каплички).
Відповідач-2 листом від 10.04.2024 за № 02.1-53/540 повідомив про розгляд поданої позивачем документації на засіданні консультативної ради з питань охорони культурної спадщини при Департаменті культури та туризму ЛОДА, та надав витяг з протоколу №3 від 02.04.2024. 
Позивач зазначає, що члени консультативної ради, під час засідання яке відбулося 02.04.2024, вийшли за межі компетенції та замість оцінки науково-методичних питань, вдалися до розв`язання питань правозастосування, та надання неунормованих рекомендацій Позивачу, оскільки згідно із п. 2 ч. 5 ст. 8 Закону України «Про поховання і похорону справу» органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання на діючих кладовищах.
Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про поховання і похорону справу» місця невідомих поховань, віднесені в установленому законодавством порядку до об`єктів культурної спадщини, беруть на державний облік і утримують органи охорони культурної спадщини.
Позивач вважає, що рекомендації членів консультативної ради, викладені в протоколі №3 від 02.04.2024, не мають юридичної сили, суперечать законодавству та з огляду на п.3 ч. 1, ч.2 ст.77 Закону України «Про адміністративну процедуру» є нікчемними, та не набули чинності.
У Листі від 02.05.2024 за №1/164-24 позивач звертав увагу на помилковість позиції консультативної ради та просив погодження на встановлення (розміщення) консерваційного накриття над пам`ятковими могилами на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі відповідно до попередньо наданої Концепції. 
Позивач вважає посилання і твердження відповідача-2 про те, що це компетенція відповідного підрозділу Тернопільської міської ради, суперечать пунктам 5, 6, 12, 13, 14, 15 ч.1 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», оскільки розпорядженням представника Президента України у Тернопільській області № 363 від 25.08.1993 єврейській цвинтар на вул. Микулинецькій у м. Тернополі взятий під охорону (охоронний №1692), такий є пам`яткою історії місцевого значення.
Листом від 26.06.2024 за №1/241-24 позивач надавав відповідачу-1 «Проект консерваційного накриття над пам`ятковими могилами равинів на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі» у якому враховані науково-методичні зауваження відповідачів, у т.ч. щодо назви документації, та просив погодження на встановлення (розміщення) консерваційного накриття над пам`ятковими могилами на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі відповідно до Проекту консерваційного накриття.
Відповідач-1 листом від 30.07.2024 за №05-7890/33 та відповідач-2 листом від 13.09.2024 за № 02.1-51/1333 повідомили позивача, що розгляд проекту консерваційного накриття над пам`ятковими могилами на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі відбудеться на засіданні консультативної ради, час і місце якого не визначений.
В подальшому відповідач-2 листом від 03.12.2024 за №02.1-53/1751 повідомляв, що не відмовляв позивачеві у надані дозволу на проведення робіт з встановлення консерваційного накриття над пам`ятковими могилами равинів на єврейському цвинтарі по вул. Микулинецькій у м. Тернополі. 
Листом від 24.01.2025 за №1/35-25 позивач надав відповідачеві запит про надання інформації щодо правових підстав відмови (з обґрунтуванням відповідними нормами матеріального права України) Тернопільською обласною державною адміністрацією, як спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини, визначеним ч.1 ст.3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», у погоджені Проекту консерваційного накриття над пам`ятковими могилами на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі.
У відповідь листом від 30.01.2025 за №02.1-54/197 відповідач-2 надав зміст обговорення цього питання на засіданні консультативної ради, яке відбулося 08.10.2024 без обґрунтування нормами права з охорони культурної спадщини.
Листом від 03.02.2025 за №1/44-25 позивач заперечував щодо застосування положень порядку спорудження (створення) пам`ятників і монументів, затвердженого наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури Міністерства культури і мистецтв України від 30.11.2004 за №231/806, та просив погодити Проект консерваційного накриття над пам`ятковими могилами на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі.
Відповідь відповідача-1, наведена у листі від 26.02.2025 за №04-2170/37 також відсилала до протоколу засідання консультативної ради № 6 від 08.10.2024. Листом від 28.02.2025 за №1/82-25 позивач заперечив компетенцію Консультативної ради та правомочність її рішень, та просив розглянути відповідно до норм чинного законодавства України та погодити Проект консерваційного накриття над пам`ятковими могилами на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі.
В подальшому позивач звертався до відповідача-1 листом від 05.05.2025 за №1/154-25, в якому наголошував, що адміністративні дії відповідача-2, які полягають в унеможливлені (забороні) проведення робіт передбачених науково-проектної документацією «Концепція консерваційного накриття над пам`ятковими могилами рабинів на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі», не відповідають приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст. 21 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», п.п.1-7 ч.1 ст.2, ст.ст. 5, 6, ч. 3 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 21, ст. 22, ст. 94 Закону України «Про адміністративну процедуру», та просив надати право на відродження місця поховання видатного Праведника, Вченого, Рабина Йосефа Бабада.
У відповідь листом від 05.06.2025 за №04-5815/33 відповідач-1 по суті відмовився надати відповідну згоду (дозвіл), посилаючись на витяги з протоколів засідань консультативної ради, рекомендував звернутися до Тернопільської міської ради.
Позивач зазначає, що суб`єкти владних повноважень відповідач-1 та відповідач-2 безпідставно перешкоджають в завершені робіт з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) Рабина Йосефа Бабад через: зупинення власного дозволу на проведення консерваційних робіт, численні безпідставні і немотивовані відмови протягом 3-х років погодити науково-проектну документацію консерваційного накриття над пам`ятковими могилами рабинів на єврейському цвинтарі, відмови дозволити проведення робіт з провадження концепції консерваційного накриття , внаслідок чого виявлені об`єкти на місці розташування залишків Шатра (каплички) рабина Йосефа Бабада залишаються незахищеними після завершення польових досліджень без забезпечення їхнього належного збереження, консервації та раціонального використання.
У заяві про зміну предмету позову від 15.12.2025 позивач окреслив порушення бездіяльності Тернопільської обласної державної адміністрації та Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації щодо невиконання реалізації повноважень, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» і окремо їх дії (бездіяльність) у перешкоджанні Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу завершити роботи з консервації залишків.
Відповідач-1 - Тернопільська ОДА, проти позову заперечив з підстав, що Указом Президента України від 24.02.2022 за № 68/2022 Тернопільська ОДА набула статусу військової адміністрації, стверджує, що консерваційні роботи, які розпочав позивач у 2021 році, не відповідали поняттю консервації, оскільки проводилися із залученням важкої техніки, а в межах котловану було виявлено просвердленими 13 отворів глибиною 2,5 м., що має ознаки нового будівництва та загрожує руйнуванням поховань. Вказані факти було зафіксовано під час виїзду спеціаліста С.Грабового та підтверджено зверненням Тернопільського районного управління поліції від 23.10.2021. На підставі цього, Консультативна рада при Департаменті 29.10.2021 прийняла рішення призупинити дію дозволу, про що позивача було належним чином повідомлено. 
Щодо подальшого погодження документації та видачі дозволу — це дві різні адміністративні послуги, які не можуть надаватися одночасно. Оскільки науково-проєктна документація позивача станом на момент розгляду справи не є погодженою Департаментом через неповний пакет документів (зокрема, відсутність укладеного охоронного договору, відсутність погодження від нащадків та наявність заперечень від іншої ГО «Єврейська громада Тернопілля» щодо ризику пошкодження сусідніх могил), підстави для видачі дозволу на виконання робіт відсутні. Лист від 05.06.2025 за № 04-5815/33 є лише роз`ясненням та рекомендацією щодо усунення недоліків, а не відмовою в наданні адміністративної послуги.
Інші учасники правом на подання відзиву, заперечень, пояснень тощо не скористались.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 15.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. 
Судом встановлені наступні обставини:
25.08.1993 Розпорядженням представника Президента України у Тернопільській області № 363 стародавнє єврейське кладовище (ХІХ–ХХ ст., 1840 р.) за адресою: вул. Микулинецька, м. Тернопіль, взято під державну охорону, як пам`ятку історії місцевого значення з присвоєнням охоронного № 1692.
У 2015– 2017 роках позивач спільно з Єврейською релігійною ортодоксальною громадою «Турей Загав» організував комплекс археологічних робіт з метою локалізації фундаментів ОСОБА_2 (шатра/каплички) над могилою рабина ОСОБА_3 (похованого у 1874 році). Дослідження виконувалися із залученням фахівців НУ «Львівська Політехніка» (Б.Четверіков), військового топографа ( ОСОБА_4 ) та Рятувальної археологічної служби (О.Лазурко). За результатами у 2017 році складено «Звіт про результати археологічних досліджень.
12.08.2021 Департамент культури та туризму Тернопільської ОДА видав позивачу письмовий дозвіл за № 02.01-51/356 на виконання робіт з консервації залишків фундаментів шатра Рабина Йосефа Бабада на території Єврейського кладовища – пам`ятки історії місцевого значення на вул. Микулинецькій у м. Тернопіль, науковим керівником робіт призначено головного спеціаліста Департаменту Я.О. Пелехатого, а роботи визначено проводити відповідно до Звіту про результати пам`ятко охоронних робіт на території Єврейського кладовища в місті Тернопіль у 2017 році. 
20.10.2021 завідувач відділу Тернопільського обласного центру охорони пам`яток культурної спадщини С.Грабовий здійснив виїзд, а 29.10.2021 на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини і прийнято рішення призупинити дію дозволу на виконання робіт з консервації. 
24.11.2021 Департамент культури та туризму письмово листом за № 02.01-50/960 повідомив позивача про призупинення дії дозволу та необхідність узгодження дій зі всіма зацікавленими інстанціями.
20.10.2022 Декан і Головний суддя Конгрегації Кагал Тарнопіль (Нью-Йорк, США) Рабин Нафталі М. Бабад склав звернення на ім`я голови Тернопільської ОДА з проханням сприяти відновленню Оґеля на могилі великого предка. Копію нотаріального перекладу листа Позивач скерував Відповідачу-1 листом від 30.01.2023 за № 39-23.
15.02.2023 відповідач-1 листом за № 05-1330/33 запропонував позивачу повторно подати науково-проєктну документацію на розгляд Консультативної ради.
16.05.2023 листом за № 228-23 позивач надав відповідачу-1 науково-проєктну документацію пошукових робіт на 75 арк. та просив погодити проєкт консервації.
02.04.2024 на засіданні Консультативної ради (протокол № 3) розглянуто документацію позивача, витяг з протоколу надіслано позивачу листом Департаменту від 10.04.2024 за № 02.1-53/540. Рада дійшла висновку, що встановлення накриття є елементом благоустрою (малою архітектурною формою) або меморіалізацією, що за законом «Про поховання і похоронну справу» та законом «Про місцеве самоврядування» належить до компетенції Тернопільської міської ради.
26.06.2024 позивач листом за № 1/241-24 надав відповідачу-1 доопрацьовану документацію з урахуванням зауважень щодо назви («Проект консерваційного накриття...») та знову просив надати погодження, додавши лист згоду нащадків Рабина.
08.10.2024 на засіданні Консультативної ради (протокол № 6) повторно розглянуто проєкт позивача, де було підтверджено попередні рекомендації щодо необхідності звернення до органів місцевого самоврядування (міської ради) за дозволом на спорудження. Витяг з протоколу надано листом від 01.11.2024 за № 02.1-53/1624.
03.12.2024 Департамент культури та туризму листом за № 02.1-53/1751 повідомив позивача, що він не відмовляв у наданні дозволу, проте наполягає, що питання встановлення накриття є меморіалізацією пам`яті, рішення щодо якої приймається місцевими органами виконавчої влади.
24.01.2025 позивач листами за № 1/33-25 та за № 1/35-25 відхилив рекомендації щодо звернення до міської ради та вимагав надати інформацію про правові підстави не ухвалення рішення органом охорони культурної спадщини. 
30.01.2025 Департамент відповів листом за № 02.1-54/197, цитуючи протокол консультативної ради від 08.10.2024.
26.02.2025 відповідач-1 листом № 04-2170/37 також послався на протокол Консультативної ради від 08.10.2024 за № 6 без надання інших рішень по суті.
05.05.2025 позивач звернувся до відповідача-1 з листом за № 1/154-25, в якому просив надати право на відродження місця поховання рабина, вказуючи на порушення Закону України «Про адміністративну процедуру».
05.06.2025 Департаментом за результатами розгляду попереднього звернення надіслано лист за № 04-5815/33, яким рекомендовано позивачу звернутися до Тернопільської міської ради для отримання дозволу (рішення) на спорудження накриття, доопрацювати проєкт «Концепція консерваційного накриття...» та після виправлення недоліків повторно подати його на розгляд Тернопільській ОДА.
12.06.2025 із змісту листа Тернопільської міської ради вбачається, що міська рада надані позивачем питання відносить компетенції Тернопільській ОДА.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну бездіяльність протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства.
Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірної бездіяльності з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:
З метою всебічного розгляду справи суду надає правову оцінку правовому статус об`єкту, чи підпадає консерваційне накриття під визначення малої архітектурної форми за Законом «Про благоустрій населених пунктів» чи є виключно намогильною сакральною спорудою за Законами України «Про охорону культурної спадщини» та «Про поховання та похоронну справу; компетенції та обов`язкам відповідача як органу який уповноважений приймати рішення на території пам`ятки історії місцевого значення, що перебуває під державною охороною; адміністративній процедурі у питання чи відповідає тривале листування та надання рекомендацій замість видачі чіткого рішення про погодження або відмову вимогам п. 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Закону України «Про адміністративну процедуру».
Стародавнє єврейське кладовище по вул. Микулинецькій у м. Тернополі є пам`яткою історії місцевого значення (охоронний № 1692). 
Згідно із ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», консервація - сукупність науково обґрунтованих заходів, які дозволяють захистити об`єкти культурної спадщини від подальших руйнувань і забезпечують збереження їхньої автентичності з мінімальним втручанням у їхній існуючий вигляд.
Згідно із ч.ч. 6, 7, 9 ст. 3 цього ж Закону:
6. Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.
7. Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, прийняті в межах його компетенції, є обов`язковими для виконання органами охорони культурної спадщини.
9. Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, а також надані ними погодження і висновки, якими справа врегульовується по суті, є адміністративними актами. Відносини щодо їх прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання та припинення дії регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Оскарження адміністративних актів у сфері культурної спадщини в адміністративному порядку не зупиняє їхньої дії, крім випадків оскарження адміністративних актів, наслідком прийняття яких є можливість проведення робіт, які можуть призвести до знищення (знесення), пошкодження об`єктів культурної спадщини.
Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 6 цього ж Закону, до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках місцевого значення (крім пам`яток археології).
Згідно із ст. 61 цього ж Закону, дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно.
Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.
Згідно із ст. 10 цього ж Закону, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування сприяють діяльності громадських об`єднань, науково-дослідних, проектних організацій, установ і підприємств різних форм власності щодо охорони культурної спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 13 цього ж Закону, об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ст. 26 цього ж Закону, консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.
Консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.
Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток передує проведення необхідних науково-дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних.
У складі організаційно-функціональної структури підприємства - виконавця робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток мають передбачатися підрозділи та/або фахівці, які забезпечують виконання відповідних виробничо-технічних, виробничих функцій.
Головний архітектор проекту, керівники та виконавці робіт повинні мати освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні для проведення відповідних робіт.
3. Роботи із збереження об`єктів культурної спадщини проводяться згідно з реставраційними нормами та правилами, погодженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Будівельні норми та правила застосовуються у разі проведення робіт із збереження об`єкта культурної спадщини лише у випадках, що не суперечать інтересам збереження цього об`єкта.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Надаючи правову оцінку предмету спору суд зазначає наступне:
Верховний Суду неодноразово наголошував на принципі диспозитивності, який передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду. Вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких відхід обґрунтований судом у судовому рішенні.
Ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Тобто, адміністративний суд, використовуючи всі надані йому процесуальним законом повноваження, з урахуванням фактичних обставин справи та положень законодавства, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав позивача, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень; ефективний спосіб захисту повинен забезпечити негайне поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, призводити до потрібних (бажаних) позивачу результатів (наслідків); ухвалення судами рішень, які безпосередньо не призводять до необхідних змін в обсязі прав позивача або не гарантують забезпечення примусового виконання судового рішення, не відповідає змісту цього поняття.
Спосіб захисту, про який просить позивач у даній справі по суті відповідає вищезгаданим критеріям ефективності, з врахуванням наступного.
Заплановане позивачем накриття над фундаментами Оґеля (каплички) рабина Йосефа Бабада є захисною (консерваційною) сакральною конструкцією. Метою її встановлення є збереження виявлених автентичних залишків фундаментів від атмосферних опадів та руйнування. Оскільки вказані роботи проводяться в межах території пам`ятки та спрямовані на її захист, дані правовідносини регулюються виключно Законом України «Про охорону культурної спадщини» та Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», які є спеціальними. 
Враховуючи правовий статус споруди («Шатра/Оґеля»), судом не враховуються заперечення відповідачів, які обґрунтовані позицією Консультативної ради про те, що консерваційне накриття є елементом благоустрою (малою архітектурною формою) у розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Також судом не враховується заперечення відповідачів про те, що питання спорудження накриття належить до компетенції Тернопільської міської ради (як органу місцевого самоврядування, що розпоряджається комунальною землею), оскільки таке не обґрунтоване щодо предмету спору по даній справі.
Судом враховуються аргументи позивача про те, що тривале (протягом 2022– 2025 років) направлення позивачу листів-роз`яснень, рекомендацій та посилань на протоколи дорадчого органу (Консультативної ради) замість прийняття належного адміністративного акта і виконання власних обов`язків є проявом протиправної поведінки.
Позивач по суті виконав усі передбачені законом вимоги для отримання дозволу і отримав такий, норми Закону України «Про охорону культурної спадщини» не встановлюють строк чинності такого дозволу.
Суд зазначає, що Консультативна рада не має повноважень призупиняти дію дозволу, не може його скасовувати, призупиняти чи змінювати рішення, які були офіційно прийняті Департаментом або ОДА (зокрема Дозвіл від 12.08.2021), згадана рада таким повноваженнями згідно Закону України «Про охорону культурної спадщини» не наділена.
Листування, як активна поведінка (дії) відповідача, щодо призупинення дозволу на підставі рекомендацій органу, який не має на це права, протиправно перешкоджає позивачу в реалізації законної можливості завершити консерваційні роботи. При цьому, відсутнє законне рішення уповноваженого органу щодо правової дії вищезгаданого дозволу, відтак такий дозвіл є чинним та підлягає до реалізації, не зважаючи на протиправні дії відповідачів.
Відповідачами не спростовано відповідь Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.06.2025 за №17270-Ю/2025 про те, що відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» уповноваженим органом охорони культурної спадщини являється Департамент культури та туризму Тернопільської ОДА, зокрема, з наданим Тернопільською обласною радою статусом, повноваженнями щодо здійснення контролю за виконанням на території Тернопільської області зазначеного закону, а також заходів з охорони, станом збереження та режимом використання пам`яток археології, історії та монументального мистецтва наділений Тернопільській обласний центр охорони та наукових досліджень пам`яток культурної спадщини Департаменту культури та туризму Тернопільської державної адміністрації.
Згідно із ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Суд зазначає, що дії – інструменти діяльності публічної адміністрації, передбачені національним законодавством і закріплені за спеціально визначеними уповноваженими суб`єктами владних повноважень, кожен з яких має набір інструментів діяльності для того, щоб успішно реалізовувати покладені на них завдання.
Такі дії, як листи, роз`яснення, повідомлення, певні документи, що не мають обов`язкового юридичного наслідку, жодним чином не позначаються на правах і свободах позивача. Однак такі дії, по суті, мають вплив на відповідну реакцію позивача, чим по суті порушують його права та інтереси. 
За такими обставинами позивач змушений надавати відповіді, доводити відповідачу правомірність чинного дозволу виданого самим же відповідачем. 
Таким чином позовні вимоги в частині визнання протиправними: відповіді Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільська обласна військова адміністрація) від 05.06.2025 за №04-5815/33; бездіяльності Тернопільської обласної державної адміністрації та Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації щодо невиконання реалізації повноважень, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» і дії у перешкоджанні Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу завершити роботи з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) Рабина Йосефа Бабада, пам`ятки місцевого значення, передбачених науково-проектною документацією «Концепція консерваційного накриття над пам`ятковими могилами рабинів на єврейському цвинтарі на вул. Микулинецькій у м. Тернополі» на підставі дозволу від 12.08.2021 за № 02.01-51/356 на виконання робіт з консервації залишків фундаментів шатра (каплички) Рабина Йосефа Бабада на території єврейського кладовища – пам`ятки історії місцевого значення на вул. Микулинецькій у м. Тернопіль, підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправним дій відповідачів щодо перешкоджання позивачу завершення робіт з консервації за відповідним дозволом від 12.08.2021 за № 02.01-51/356, і як наслідок слід зобов`язати відповідачів утриматися від вчинення певних дій, які б перешкоджали позивачу у завершенні робіт з консервації за відповідним дозволом від 12.08.2021 за № 02.01-51/356.
Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
З цих же по суті підстав, судом враховуються аргументи позивача та не враховуються заперечення відповідача/ів.
Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу (79054, Львівська обл., м. Львів, вул. Олени Кульчицької, буд. 1, кв. 94, ЄДРПОУ 21720365) до Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) (46021, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Грушевського, буд. 8, ЄДРПОУ 00022622), Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шевченка Тараса, буд. 6, ЄДРПОУ 44246891), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство культури і стратегічних комунікацій (01601, м. Київ, вул. Івана Франка, 19, ЄДРПОУ 43220275), Єврейської релігійної ортодоксальної громади «Турей Загав» (79008, м. Львів, вул. Федорова, буд. 27, кв. 1, ЄДРПОУ 36416892), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Виконавчий комітет Тернопільської міської ради (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Листопадова, буд. 5, ЄДРПОУ 04058344), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, буд. 11, ЄДРПОУ 43316386) про визнання протиправною відповідь, зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю. 
Визнати протиправними дії Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації), Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації щодо перешкоджання Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу завершення робіт з консервації за відповідним дозволом від 12.08.2021 за № 02.01-51/356.
Зобов`язати Тернопільську обласну державну адміністрацію (Тернопільську обласну військову адміністрацію), Департамент культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації утриматися від вчинення певних дій, які б перешкоджали Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу у завершенні робіт з консервації за відповідним дозволом від 12.08.2021 за № 02.01-51/356.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) (46021, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Грушевського, буд. 8, ЄДРПОУ 00022622) на користь Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу (79054, Львівська обл., м. Львів, вул. Олени Кульчицької, буд. 1, кв. 94, ЄДРПОУ 21720365) 3028,00 грн, судового збору. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шевченка Тараса, буд. 6, ЄДРПОУ 44246891) на користь Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу (79054, Львівська обл., м. Львів, вул. Олени Кульчицької, буд. 1, кв. 94, ЄДРПОУ 21720365) 3028,00 грн, судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 

Суддя	Гавдик Зіновій Володимирович