Справа № 489/5330/26 
Номер провадження 2/489/3003/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

11 вересня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі-позивачі) до ОСОБА_4 (далі-відповідач) про визначення часток у праві спільної сумісної власності
встановив
Представник позивачів звернувся до суду з позовною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2002 сторони у справі уклали договір міни №1903, відповідно до якого вони на були у власність квартиру АДРЕСА_1 . Частки у праві спільної сумісної власності не визначені. Позивачі мають право розпорядитись своєю власністю, але цьому перешкоджає відсутність визначених часток співвласників. 
З цих підстав просив суд визначити , що частки позивачів в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з договором міни №1903 від 04.09.2023 є рівними та становлять по 1/4 частці кожного. 
Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до договору міни від 04.09.2003 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 набули у власність квартиру АДРЕСА_1 . 
Згідно з листом КП "ММБТІ" від 21.05.2026 право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Частинами першою, третьою статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно з ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
В ч.2 ст. 372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
З п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Таким чином суд встановив, що за відсутності доведеності виключень, передбачених частиною другою статті 370 та частини другої статті 372 Цивільного кодексу України, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.
Отже, оскільки спірне нерухоме майно належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності, частки співвласників не виділені, але є рівними, відсутність можливості визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності в позасудовому порядку, то існує необхідність визначення часток із спільної сумісної власності по 1/4 частці кожному в судовому порядку, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України суд
вирішив
Позов задовольнити.
Визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , по 1/4 частці за кожним із співвласників, а саме: за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
Інформація про учасників справи:
Позивач 1: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Позивач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Позивач 3: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП -НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 11.09.2026. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв