Справа № 517/672/26
Провадження № 3/517/298/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року          с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП, частиною 2 статті 130 КУпАП

установив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшло два матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП.
Одночасно до суду надійшло два матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130 КУпАП.
Протоколи складені інспектором СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Корнійчуком М.В. та поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Гуркушем О.О. (а.с. 1, 16, 29, 57).
Постановою суду від 24 червня 2026 року справи про адміністративні правопорушення № 517/672/26 (провадження № 3/517/298/2026), № 517/673/26 (провадження № 3/517/299/2026), № 517/674/26 (провадження № 3/517/300/2026) та № 517/675/26 (провадження № 3/517/301/2026) щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП, частиною 2 статті 130 КУпАП об`єднано в одну справу, якій присвоєний єдиний унікальний номер № 517/672/26 (а.с. 13).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 695975 від 17 червня 2026 року встановлено, що 17 червня 2026 року біля 23 год 20 хв по автодорозі сполученням с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області - с. Онилове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП (а.с. 1).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 695954 від 17 червня 2026 року встановлено, що 17 червня 2026 року біля 23 год 20 хв по автодорозі сполученням с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області - с. Онилове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», який показав 1,89 ‰, під відеофіксацію на нагрудну камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР (а.с. 57).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 696029 від 18 червня 2026 року встановлено, що 18 червня 2026 року біля 01 год 10 хв по вул. Центральна в с. Онилове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП (а.с. 16).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 696024 від 18 червня 2026 року встановлено, що 18 червня 2026 року біля 01 год 10 хв по вул. Центральна в с. Онилове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», який показав 1,76 ‰, під відеофіксацію на нагрудну камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР (а.с. 29).
ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 07 липня 2026 року та 15 липня 2026 року не з`явився, про дати, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 12, 77, 79). З будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.
Також, про судове засідання призначене на 15 липня 2026 року ОСОБА_1 повідомлявся через розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про його виклик в судове засідання (а.с. 80).
Крім того, інформація щодо дат, часу та місця розгляду справи розміщалася на офіційному вебсайті Захарівського районного суду Одеської області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.
При цьому суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові у справі № 0870/8014/12 від 15 травня 2019 року, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1  про дати, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Частиною 1 статті 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Отже, ураховуючи строки розгляду справи, визначені частиною 1 статті 277 КУпАП та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, належним чином повідомлений про дати, час і місце судових засідань, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а також ураховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП та частиною 2 статті 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.
ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, жодних пояснень суду не надав, а тому суд при прийнятті рішення керується виключно доказами, що надані працівниками поліції до протоколів про адміністративне правопорушення.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, зафіксованих протоколом серії ЕПР1 № 695975 від 18 червня 2026 року за частиною 5 статті 126 КУпАП та протоколом серії ЕПР1 № 695954 від 17 червня 2026 року за частиною 2 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: вказаними протоколами про адміністративне правопорушення, з яких убачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєних ОСОБА_1 правопорушень. Також, з протоколу серії ЕПР1 № 695954 від 17 червня 2026 року вбачається, що право керування автомобілем передано ОСОБА_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с. 1, 51), копією постанови серії ЕНА № 7393907 від 18 червня 2026 року, згідно якої  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 121 КУпАП за те, що він 17 червня 2026 року біля 23 год 20 хв по автодорозі сполученням с. Перехрестове Роздільнянського району Одеської області - с. Онилове Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , без страхового поліса, чим порушив порушив пункт 2.1 (ґ) ПДР (а.с. 7), квитанцією аналізаторів парів спирту «Drager Alcotest 6820» від 17 червня 2026 року, згідно якого станом на 17 червня 2026 року у крові ОСОБА_1 виявлено 1,89 ‰ алкоголю (а.с. 58), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан вживання алкоголю проведений за результатом виявлення ознак алкогольного сп`яніння спеціальним технічним пристроєм «Drager Alcotest 6820», результат огляду позитивний – 1,89 ‰ (а.с. 59), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 17 червня 2026 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, та те, що огляд останнього проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», результат 1,89 ‰ (а.с. 60), з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R 4.7 GB /120 min убачається, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем був зупинений працівниками поліції. На вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що наразі навчається та не встиг його отримати. При спілкуванні поліцейських із ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На зазначене водій вказав, що дійсно напередодні вживав алкоголь. Поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився. У подальшому, водій продув спеціальний технічний пристрій, який показав позитивну пробу, а саме 1,89 ‰. Надалі працівники поліції ознайомили водія із складеними відносно нього протоколами про адміністративне правопорушення (а.с. 68).
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, зафіксованих протоколом серії ЕПР1 № 696029 від 18 червня 2026 року за частиною 5 статті 126 КУпАП та протоколом серії ЕПР1 № 696024 від 18 червня 2026 року за частиною 2 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: вказаними протоколами про адміністративне правопорушення, з яких убачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєних ОСОБА_1 правопорушень (а.с. 16, 29), копією постанови серії ЕНА № 7393992 від 18 червня 2026 року, згідно якої  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 121 КУпАП за те, що він 18 червня 2026 року біля 01 год 10 хв по вулиці Центральній в с. Онилове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , без страхового поліса, чим порушив порушив пункт 2.1 (ґ) ПДР (а.с. 20), квитанцією аналізаторів парів спирту «Drager Alcotest 6820» від 18 червня 2026 року, згідно якого станом на 18 червня 2026 року у крові ОСОБА_1 виявлено 1,76 ‰ алкоголю (а.с. 30), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан вживання алкоголю проведений за результатом виявлення ознак алкогольного сп`яніння спеціальним технічним пристроєм «Drager Alcotest 6820», результат огляду позитивний – 1,76 ‰ (а.с. 31), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 18 червня 2026 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та те, що огляд останнього проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», результат 1,76 ‰ (а.с. 32), письмовою заявою ОСОБА_3 до відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 18 червня 2026 року, згідно якої вона просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який вночі 18 червня 2026 року, приїхав на автомобілі до її домоволодіння в нетверезому стані та гучно кричав і висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, чим порушив спокій громадян (а.с. 36), письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18 червня 2026 року, згідно яких вони вказали, що 18 червня 2026 року біля 01 год 00 хв, до їх домоволодіння на автомобілі «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 приїхав ОСОБА_1 . Вказаний громадянин заїхав на автомобілі до них на подвір`я почав газувати та гучно кричати (а.с. 39, 40), з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R 4.7 GB /120 min убачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був виявлений працівниками поліції. При спілкуванні поліцейських із ОСОБА_1 у останнього були присутні ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився. В подальшому, водій продув спеціальний технічний пристрій, який показав позитивну пробу, а саме 1,76 ‰. (а.с. 46).
Так, диспозицією частини 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідальність, визначена частиною 5 статті 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. 
Відповідно до копії постанови серії ЕНА № 6433153 від 30 грудня 2025 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 КУпАП та накладено на нього стягнення в сумі 3400 грн, за керування транспортним засобом особою, яка не має такого права (а.с. 19). Інформації щодо оскарження даної постанови матеріали справи не містять 
Підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів установлено, що ОСОБА_1 протягом року повторно вчинив порушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив Правила дорожнього руху.
Також, згідно з копією постанови Захарівського районного суду Одеської області від 16 березня 2026 року, яка набрала законної сили 28 квітня 2026 року, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік (а.с.47 - 49).
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В свою чергу відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, для фіксування огляду водія на стан алкогольного сп`яніння достатньо зафіксувати такий огляд за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
До матеріалів справи працівниками поліції додані відеозаписи з персонального нагрудного відеореєстратора, на яких зафіксовані огляди ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, що свідчить про дотримання поліцейськими встановленого статтею 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння. 
Отож з урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а також адміністративні правопорушення, передбачені частиною 5 статті 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами 2-4 статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Тому, при накладенні стягнення за частиною 5 статті 126 КУпАП, частиною 2 статті 130 КУпАП суд в силу вимог статті 33 КУпАП не враховує перелічені вище обставини та дані про особу порушника.
Суд ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.
У відповідності до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За порушення частини 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
У даному випадку адміністративне стягнення до ОСОБА_1 необхідно застосовувати в межах частини 5 статті 126 КУпАП, оскільки санкція за даною статтею є більш суворою.
З довідки інспектора САП ВнП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області № 219324-2026 від 19 червня 2026 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_5 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримував (а.с. 51).
Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23) суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода. 
Незважаючи на те, що у вказаній постанові йдеться про додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення особою кримінальних правопорушень, передбачених статтями 286, 286-1 КК України, але правовий висновок, наведений у ній, підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення при вирішенні питання про можливість застосування додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки незалежно від виду правопорушення, чи то воно є кримінальним, чи то адміністративним, у будь-якому разі, йдеться про той самий захід примусу, а саме про позбавлення права керувати транспортними засобами, у зв`язку з вчиненням правопорушення, а також, у будь-якому разі, має бути дотримана засада справедливості та принцип рівності всіх перед законом при застосуванні цього заходу примусу.
Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Отже, ураховуючи вказані обставини справи, беручи до уваги особу правопорушника, суд дійшов висновку, що з метою виховання  ОСОБА_1  в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції за вчинене правопорушення, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування. Також, на  ОСОБА_1  підлягає накладенню додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, суд ураховує, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого. 
Відповідно до інспектора САП ВнП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області № 219324-2026 від 19 червня 2026 року вбачається, що автомобіль «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 (а.с. 51). 
Згідно з положеннями статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
При цьому, абзацом 4 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 .
При вирішенні питання про строк додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд урахує таке. 
Згідно з частинами 2, 3 статті 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
У зв`язку з тим, що  ОСОБА_1 , згідно постанови Захарівського районного суду Одеської області від 16 березня 2026 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк 1 рік, до закінчення строку дії вказаного стягнення вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке судом також застосується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в силу приписів частини 3 статті 30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до частини 2 статті 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
З урахуванням того, що постанова Захарівського районного суду Одеської області від 16 березня 2026 року набрала законної сили 28 квітня 2026 року, то станом на день винесення даної постанови невідбута ОСОБА_1 частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою постановою суду складає 9 місяців 13 днів, які в силу частини 3 статті 30 КУпАП підлягають приєднанню.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок, сплата якого передбачена пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33-35, 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП, частиною 2 статті 130 КУпАП.
На підставі статті 36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Згідно частини 3 статті 30 КУпАП приєднати ОСОБА_1 до накладеного стягнення невідбуту частину стягнення за постановою Захарівського районного суду Одеської області від 16 березня 2025 року у виді 9 (дев`яти) місяців 13 (тринадцяти) днів позбавлення права керування транспортними засобами та на підставі статті 36 КУпАП накласти остаточне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130 КУпАП, частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців 13 (тринадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів – ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код отримувача (за ЄДРПОУ) – 37607526, рахунок отримувача UA848999980313080149000015001, код банку отримувача (МФО) – 899998, код класифікації доходів бюджету - 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 81600 гривень, що передбачено статтею 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Захарівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя