Справа № 127/11482/26
Провадження 2/127/3378/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/11482/26 за позовом ТОВ «ФК «Уно Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Селфі кредит» про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
позов зареєстрований судом 07.04.2026 року і мотивований тим, що 02.03.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1342911 від 02.03.2024 року, який за угодою сторін підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти – 9 000 грн. на умовах забезпечення, строковості, платності. 
Кредит був наданий безготівково, перерахуванням фінустанови, яка надає фінансові послуги з переказу коштів – ТОВ «Пейтек» на поточний рахунок споживача за реквізитами кредитної картки НОМЕР_1 .
Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконав.
Відповідно до укладеного 10.10.2024 року договору факторингу № 10/10/24 (з усіма додатковими угодами), укладеного між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Уно Капітал», первісний кредитор відступив «ФК «Уно Капітал» право вимоги за договором № 1342911 від 02.03.2024 року.
Після укладеного договору факторингу відповідач умови кредитного договору не виконав, кредит, відсотки за користування кредитом не повернув.
Станом на дату подачі позову, заборгованість становить 51 074, 99 грн. (в т.ч.: тіло кредиту – 8 999, 99 грн., відсотки – 37 575 грн., неустойка/штраф – 4 500 грн.).
На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1342911 від 02.03.2024 року в загальному розмірі 51 074, 99 грн. та судові витрати – 2 662, 40 грн. судового збору.
Представник позивача – директор ТОВ «ФК «Уно капітал» Овсейчук В.С. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, за адресою, зазначеною в позові. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. 
Судом встановлено, що 02.03.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1342911 від 02.03.2024 року, який за угодою сторін підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти – 9 000 грн. на умовах забезпечення, строковості, платності. 
Кредит – 9 000 грн. був наданий безготівково шляхом перерахування установою, яка надає фінансові послуги з переказу коштів – ТОВ «Пейтек» на поточний рахунок споживача за реквізитами кредитної картки НОМЕР_1 .
Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконав.
Відповідно до укладеного 10.10.2024 року договору факторингу № 10/10/24 (з усіма додатковими угодами), укладеного між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Уно Капітал», первісний кредитор відступив «ФК «Уно Капітал» право вимоги за договором № 1342911 від 02.03.2024 року, згідно витягу з реєстру боржників.
Після укладення договору факторингу відповідач був повідомлений про відступлення права вимоги листом від 15.12.2025 року, однак, умови кредитного договору не виконав, кредит, відсотки за користування кредитом не повернув.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 02.03.2024 року між первісним кредитором та ОСОБА_1 кредитного договору, отримання позичальником кредитних коштів та переходу права вимоги за цим договором до позивача.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1342911 від 02.03.2024 року, який не був оспорений відповідачем,станом на дату подачі позову заборгованість ОСОБА_1 становить 51 074, 99 грн. (в т.ч.: тіло кредиту – 8 999, 99 грн., відсотки – 37 575 грн., неустойка/штраф – 4 500 грн.).
Оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена, з відповідача на користь позивача слід стягнути 46 574, 99 грн., 
Дана сума складається з: тіла кредиту – 8 999, 99 грн., відсотків – 37 575 грн.
Суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині стягнення неустойки/штрафу в розмірі 4 500 грн., оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Сплата судового збору (з застосуванням коеф. 0, 8) – 2 662,40 грн. підтверджена платіжною інструкцією від 29.12.2025 року.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (91, 19 %) в розмірі 2 427, 84 грн. 
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал» (ЄДРПОУ 39669296, юр.адреса: інд.01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 39) заборгованість за кредитним договором № 1342911 від 02.03.2024 в розмірі 46 574 (сорок шість тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн. 99 коп. та судові витрати – судовий збір в сумі 2 427 (дві тисячі чотириста двадцять сім) грн. 84 коп. 
В решті позову – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. 
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 09 липня 2026 року.

Суддя: