Справа № 746/226/26
2/746/155/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2026 р. 

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Марченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

01 червня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі – ТОВ «Факторинг партнерс», товариство) звернулося до Срібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 липня 2021 року № 80298 в сумі 33 793,14 грн, з яких 31 574,21 грн – заборгованість за тілом кредиту, 18,93 грн - заборгованість за відсотками, 2 200,00 грн – заборгованість за комісіями, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Факторинг партнерс» зазначило, що 30 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (далі – ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 80298. 

28 січня 2025 між ТОВ «Факторинг партнерс» та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» укладено договір факторингу № 28012025 (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передало (відступило) ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг партнерс» прийняло належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 28 січня 2025 року № 28012025 ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 33 793,14 грн, з яких 31 574,21 грн – заборгованість за тілом кредиту, 18,93 грн - заборгованість за відсотками, 2 200,00 грн – заборгованість за комісіями.

Оскільки всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, станом на день звернення заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг партнерс», яку позивач просить стягнути з нього в судовому порядку.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Сторони повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, призначеної на 11 год. 00 хв. 02 липня 2026 року.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, зокрема, відповідача, про якого відсутні відомості про його належне повідомлення.

03 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи заяву тим, що заявлена позивачем сума витрат не спів мірна зі складністю справи та реальним часом, витраченим адвокатом на вивчення матеріалів та підготовку позову. 

Представник позивача 22 липня 2026 року до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. У прохальній частині позову представник ТОВ «Факторинг партнерс» висловив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача та не заперечувала, у разі неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач також не прибула в судове засідання, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у тому числі шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. 

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

30 липня 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №80298, згідно з яким позичальнику надано кредит за типом- кредитна лінія, ліміт не може перевищувати 108 188,00 грн (пункт 2.1. договору), кредит надається траншами(частинами) в порядку передбаченому індивідуальною частиною договору ( підпункти 2.1.1., 2.2.2., 2.2.3. договору,), загальний строк кредитування - 1658 днів (пункт 2.6. договору), проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 0,10% річних, проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00% річних( пункт 2.3 договору), орієнтовна реальна річна процентна ставка не перевищує 14 846,78% річних (пункт 2.8 договору), знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1.00 гривень, стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200,00 гривень, знижений тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 1.00 гри , стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 200.00 грн.(пункт 2.4 договору), комісія за надання першого траншу складає 2 631,60 грн, шо нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 5,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено підпунктом 2.2.2 індивідуальної частини договору, комісія за надання другого траншу не може перевищувати 7500,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день отримання другого траншу за ставкою, що не може перевищувати 25,00% від загальної суми другого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено умовами заяви/звернення позичальника, згідно підпункту 2.2.3 індивідуальної частини договору ( пункт 2.5 договору).

Цей договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містить персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит . Позичальник укладає договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання цієї індивідуальної частини. З моменту підписання цієї індивідуальної частини договір про споживчий кредит набуває чинності( пункт 1.1. договору).

Позичальник засвідчує, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуального частиною, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічного частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана позичальником або є йому незрозумілою, позичальник повинен відмовитись від підписання цієї індивідуальної частини договору( пункт 1.2. договору).

Кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі (загальному розмірі), що визначена індивідуальною частиною, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та комісію за управління та обслуговування кредиту кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених в індивідуальній частині. Кредит надається траншами (частинами) в порядку передбаченому індивідуальною частиною.( пункт 2.1, підпункт 2.2.1 договору). Кредит надається на умовах строковості, повернення та платності, за умови виконання позичальником обов`язку про укладення договорів щодо додаткових, супутніх послуг або договорів забезпечення виконання зобов`язань, якщо такий обов`язок передбачено індивідуальною частиною( підпункт 2.1.2 договору). Кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником шляхом періодичних виплат, яка визначається індивідуальною частиною та/або графіком платежів (підпункт 2.1.3. договору). 

28 січня 2025 року між ТОВ «Факторинг партнерс» та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» укладено договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передало (відступило) ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг партнерс» прийняло належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія договору міститься в матеріалах справи).

У пункті 1.1. договору факторингу визначено, що на умовах, встановлених цим договором, клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками (портфель заборгованості). 

Згідно з пунктом 1.2 договору факторингу внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. До фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами (договорами про надання споживчого кредиту) в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зокрема фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та/чи процентів, за порушення грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за кредитними договорами (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені клієнтом) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення неустойки (штраф, пеня) за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій відповідно до умов кредитних договорів.

Згідно пункту 1.3 договору, фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних у клієнта за цим договором, але не раніше оплати прав вимоги, які підлягають відступленню згідно цього договору, до кожного окремого боржника. 

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 28 січня 2025 року
№ 28012025 (витяг з реєстру боржників додано до позовної заяви) ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму33793,14 грн, з яки
31 574,21 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18,93 грн - заборгованість за відсотками, 2 200,00 грн – заборгованість за комісіями.

Відповідно до пункту 6.6. договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами та про передачу їх персональних даних фактору, надає інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом направлення sms-повідомлення боржникам.

Доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про споживчий кредит ві
30 липня 2021 року №80298, укладеного із ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», матеріали справи не містять.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «Факторинг партнерс» право вимоги за договором надання споживчого кредиту від 30 липня 2021 року № 80298, за яким, у зв`язку із порушенням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань перед ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», визначених умовами укладеного між ними договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед кредитором.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Відповідачем суду не надано та судом не здобуто доказів сплати кредитних коштів та нарахованих процентів за договором від 30 липня 2021 року №80298, укладеним ОСОБА_1 із ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526, частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). 

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 

Відповідач не скористався своїм правом та не надав доказів про те, що заборгованість є меншою чи відсутня.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем.

Станом на день подання позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача.

Суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» 33 793,14 грн.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 28 травня 2026 року № 0653440094 вбачається, що при поданні позову ТОВ «Факторинг партнерс» сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Оскільки позов ТОВ «Факторинг партнерс» задоволено, із ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягають витрати на оплату судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано:
- договір про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року № 02-07/2024, укладений ТОВ «Факторинг партнерс» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс», 
- прайс-лист, яким визначено вартість послуг АО «Лігал Асістанс», 
- заявкою на надання юридичної допомоги від 01 квітня 2026 року № 3000, 
- витягом з акту №33 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2026 року, 

Із вказаних документів вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу, які понесло ТОВ «Факторинг партнерс»,становить 13 000,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі частини четвертої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідач у справі ОСОБА_1 подала до суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки, на її думку, витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн не мають характеру необхідних у цій справі.

Вивчивши заяву відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, дослідивши надані адвокатом АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» Соломкою О.В. докази, що підтверджують обсяг наданих ним послуг клієнту – ТОВ «Факторинг партнерс», у цій справі, суд дійшов висновку, що клопотання Дахно О.В. підлягає задоволенню.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», частиною першою статті 526, частиною другою статті 1050, частиною другою статті 1054 ЦК України, статтями 2, 5, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за кредитним договором від
30 липня 2021 року № 80298 в сумі 33 793 (тридцять три тисячі сімсот дев`яносто три) грн 14 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, в сумі 3 000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», адреса місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Нагорна