Справа № 361/43/26
Номер провадження 2/541/878/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)
15 липня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Городівського О. А.,
секретаря судового засідання Непокупної Л.М., Ніколаєнко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
18.02.2026 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1276687 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого, Банк відкрив поточний рахунок «для виплат» в гривні, відповідно до умов даного договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 81 591,02 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Мета кредиту, є придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 80 000,00 грн., оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1 591,02 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя».(п.п. 2.1.1., 2.1.2., Договору). Строк Кредиту становить 72 місяці, що починається з 29.10.2021р. (Дата надання Кредиту) по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу (п.п. 2.2. Договору). Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 31,9% річних. (п.п. 2.3.Договору). Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 29 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. (п.п. 2.4. Договору).
Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021 року підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування Кредитом.
Всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.
20.02.2024 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.
Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024р., ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, укладеним між позичальником та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 44 912,92 грн., з яких: 39 983,23 гривень- сума заборгованості за кредитом; 4 929,69 гривень - сума заборгованості за процентами.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.
Ні підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь суду заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021 у сумі 44 912,92 грн., з яких: 39 983,23 гривень- сума заборгованості за кредитом; 4 929,69 гривень - сума заборгованості за процентами, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.
Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2026 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України (а.с. 83).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 2 на звороті).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 88, 89, 91,94-96).
Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 15.07.2026 про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. 
Судом встановлено, що 29.10.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1276687 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого, Банк відкрив поточний рахунок «для виплат» в гривні, відповідно до умов даного договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 81 591,02 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. 
Мета кредиту, є придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 80 000,00 грн., оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1 591,02 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя».(п.п. 2.1.1., 2.1.2., Договору). 
Строк Кредиту становить 72 місяці, що починається з 29.10.2021р. (Дата надання Кредиту) по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу (п.п. 2.2. Договору). 
Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 31,9% річних. (п.п. 2.3.Договору). 
Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 29 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. (п.п. 2.4. Договору).
У п. 5.2. заяви-договору клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує, що до відносин сторін за цією Заявою-Договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил так само, як би текст Правил був би власноруч підписаний клієнтом. 
Додатком № 1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021 є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супровідних послуг), даний додаток підписано позичальником ОСОБА_1 власноруч (а.с.8).
Відповідно до Паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» від АТ «Райффайзен Банк», сума кредиту – 81 591,02 грн, строк кредитування - 72 місяців, процентна ставка – 31,9 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту – 183 966,49 грн. Підписанням паспорта споживчого кредиту ОСОБА_1 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування. Паспорт підписано позичальником ОСОБА_1 власноруч (а.с.9-10).
АТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 81 591,02 грн, на підтвердження видачі кредитних коштів, позивачем надано виписку по рахунку за здійсненими операціями (платежами) (а.с.16-39).
Проте всупереч умовам Кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 
20.02.2024 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.
Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024р., ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, укладеним між позичальником та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 44 912,92 грн., з яких: 39 983,23 гривень- сума заборгованості за кредитом; 4 929,69 гривень - сума заборгованості за процентами.
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.
07.08.2025 року позивач (новий кредитор) направив відповідачу досудову вимогу вих.№1-126709 про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте станом на дату подачі позову, вказана досудова вимога відповідачем не виконана (а.с.53).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частина 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що в письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України).
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ " Райффайзен Банк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем та банком в подальшому було відступлено право вимоги для позивача.
З матеріалів справи також слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, дані обставини не заперечуються відповідачем.
Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.
Згідно з п.2.13. договору № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, банк має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги за кредитом будь-якій особі.
Судом встановлено, що ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-67-F від 20.02.2024, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передав за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» прийняв, належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників (а.с.30-35).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 114/2-67-F від 20.02.2024 , ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги і за Кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким становить 44 912,92 грн., з яких: 39 983,23 гривень- сума заборгованості за кредитом; 4 929,69 гривень - сума заборгованості за процентами.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, здійсненого АТ «Райффайзен Банк», за період з 29.01.2021 року по 25.07.2024 включно, станом на 25.07.2024 загальна заборгованість становила 44 912,92 грн та складалася з: заборгованості за кредитом - 39 983,23 грн, заборгованість за відсотками - 4 929,69 грн (а.с.40-41). 
Згідно до розрахунків заборгованості та виписки по рахунку слідує, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними, з частковим нерегулярним поверненням коштів. Після відступлення права вимоги, відповідачем не здійснювалися погашення заборгованості.
Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Згідно з ст. ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином встановлено, що взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021 відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 25.07.2024, виникла заборгованість в розмірі 44 912,92 грн.
Разом з цим, відповідно до умов п. 9.5. договору № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування Кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Клієнтом умов Заяви-договору, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. 
Таким чином, оскільки відповідач з моменту відступлення права вимоги не здійснював оплати заборгованості та не виконував свої зобов`язання за кредитним договорам належним чином, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом.
Суд звертає увагу, що згідно розрахунку заборгованості та виписки з рахунку, що здійснені первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк», відповідач здійснював погашення заборгованості з яких 42 737,70 грн - по тілу кредиту, 40 483,51 грн - за відсотками.
Окрім цього, у разі не згоди зі здійсненими первісним кредитором, стороною відповідача не надано контр розрахунку заборгованості, чи будь яких інших належним та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд вважає, що позовні вимоги щодо заборгованості за кредитом доведені повністю, та відповідач мав погасити заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, у розмірі 44 912,92 грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 39 983,23 грн, заборгованість за відсотками - 4 929,69 грн. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, у загальному розмірі 44 912,92  грн, що складається з заборгованості за кредитом - 39 983,23 грн, та заборгованість за відсотками - 4 929,69 грн. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2918 від 28.11.2025 (а.с.4). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.79).
Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в сумі 3028,00 грн на користь позивача.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн, суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 7500,00 грн, що підтверджується договором № 26/11/2025 про надання правової допомоги від 26.11.2025, замовленням до договору про надання правової допомоги №1601 від 06.01.2026, Актом виконаних робіт (наданих послуг) До замовлення № 1601, копією платіжної інструкції № 2961 від 28.11.2025 (а.с.58-60,62,63,64).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року за № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18, провадження № 14-26цс21.
Враховуючи вищевикладені норми процесуального права, обставини справи та клопотання відповідача про зменшення судових витрат на правову допомогу, керуючись закріпленим статтею 11 ЦПК України принципом пропорційності у цивільному судочинстві, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи обсяг виконаної адвокатом Титаренком В.В. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також того, що позовні вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» задоволено, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі ст.ст. 203, 525, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279,280 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1276687 від 29.10.2021, у розмірі 44 912 (сорок чотири тисячі дев`ятсот дванадцять) гривень 92 копійки, з яких: заборгованості за кредитом - 39 983,23 грн, заборгованість за відсотками - 4 929,69 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті Фінанс» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті Фінанс» судові витрати на правову допомогу у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", код ЄДРПОУ 39508708, адреса: вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ, 04053.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 .

Суддя	  	О.  А.  Городівський