Справа №442/6440/26 
Провадження №2/442/2614/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Ідея банк»», в інтересах та від імені якого діє Михашула Євгенія Іванівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
18.08.2026 АТ «Ідея банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №С-206-012030-23-980 від 26.12.2023 у розмірі 120711,42 грн. та судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2662,40 грн. та інші можливі витрати, пов`язані з розглядом справи. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.12.2023 згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст якого розміщено на Інтернет-сторінці позивача між Банком та ОСОБА_1 було укладено Угоду № C-206-012030-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.
Стверджує, що укладаючи кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.
Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 100000,00 грн.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання, встановивши кредитний ліміт на картковому рахунку відповідача. Однак, всупереч умов договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на момент подання заяви становить 120711,42 грн. та складається з 87386,84 грн. тіла кредиту та 33324,58 грн. заборгованості за відсотками.
На підставі наведеного, АТ «Ідея банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № С-206-012030-23-980 від 26.12.2023 та понесені судові витрати.
19.08.2026 суддею отримано відповідь Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача,/а.с.40/.
Ухвалою від 19.08.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 15.09.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення,/а.с.41/.
Дана ухвала направлялась сторонам по справі. Позивачем отримана в підсистемі «Електронний суд»,/а.с.42-43/. Відповідачу поштова кореспонденція була направлена за встановленим місцем проживання,/а.с.45/.
14.09.2026 від відповідача надійшла заява про визнання позову, у якій відповідач не заперечує з приводу задоволення позову та заявляє клопотання про розстрочення виконання рішення суду. У обґрунтування клопотання ОСОБА_1 вказує, що не ухиляється від сплати грошових зобов`язань перед позивачем, однак, на даний час опинився у скрутному матеріальному становищі, тимчасово втратив значну частину доходу через незалежні від нього обставини, що унеможливлює сплату всієї суми одним платежем. На підтвердження останнього надає рух коштів по рахунку за період 09.01.2023-27.03.2026, а.с. 46-51.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, надходження від відповідача заяви про визнання позову, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що26.12.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду № С-206-012030-23-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, яка підписана представником банку та відповідачем. Відповідно до умов угоди, ПАТ «Ідея Банк» зобов`язалося відкрити відповідачу поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу,/а.с.23(зворот)-26/.
Відповідно до п.3 угоди, банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 100000,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72% річних.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, та встановив відповідачу кредитний ліміт, що підтверджується випискою по рахунку клієнта фізичної особи №100000-2026/0707 за період 11.07.2019 по 07.07.2026,/а.с.30/.
Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені угодою.
Таким чином, позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, однак відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №С-206-012030-23-980 від 26.12.2023, станом на 07.072026, у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість перед банком у зальному розмірі 120711,42 грн., яка складається з 87386,84 грн. тіла кредиту та 33324,58 грн. заборгованості за відсотками,/а.с.31/.
Оскільки будь-яких доводів чи доказів, які б спростовували проведені позивачем розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами, відповідачем по справі суду надано не було, а відтак, надані позивачем розрахунки заборгованості суд вважає правильними.
04.05.2026 за вих. № 12.4.2/С-206-012030-23-980 позивачем скеровано відповідачу вимогу про повернення суми заборгованості та повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір,/а.с.31(зворот)/.
Отже, право позивача порушене невиконанням свого зобов`язання з повернення кредиту відповідачем, а тому підлягає судовому захисту.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст. 610, 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Доведеною є обставина отримання ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені кредитними договорами і взяті на себе зобов`язання останній не виконав, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.
Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Що стосується позовної вимоги в частині стягнення з відповідача інших можливих судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає, що така вимога не може бути задоволена, оскільки не конкретизована та не підтверджена будь-якими доказами в обґрунтування понесення інших витрат. 
Вирішуючи клопотання про розстрочення виконання судового рішення, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При відстроченні чи розстроченні виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі №916/190/18.
Приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду, вину у виникненні спору визнає. Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії відповідача спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.
Суд доходить висновку, що виконання даного рішення суду слід розстрочити на 12 місяців із сплатою щомісячного платежу рівними частинами по 10059,29 грн. з дати набрання рішенням законної сили.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354, 435 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Ідея банк» заборгованість за договором №С-206-012030-23-980 від 26.12.2023у розмірі 120711,42 гривень (сто двадцять тисяч сімсот одинадцять гривень, 42 копійок) та 2662,40 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні, 40 копійок) судових витрат.
В задоволенні позову в частині стягнення інших можливих витрат, пов`язаних з розглядом справи - відмовити. 
Розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 120711,42 грн. на 12 (дванадцять) місяців шляхом сплати ОСОБА_1 на користьАкціонерного Товариства «Ідея банк» по 10059,29 гривень (десять тисяч п`ятдесят дев`ять гривень 29 копійок) щомісячно, з дати набрання рішенням законної сили.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 15 вересня 2026 року.
Позивач: Акціонерне Товариство «Ідея банк», код ЄДРПОУ : 19390819, адреса місця знаходження : вул. Валова, 11 м. Львів, 79008.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 .
Головуюча суддя Курус Р.І.