Справа № 337/2046/26
Номер провадження 2/337/1797/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
14 липня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Калугіної Г.Б.,
за участю секретаря Огурцової О.В.,
розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник – адвокат Данищук Василь Вячеславович, до Молочанської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,
ВСТАНОВИВ:
31.03.2026 представник позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Молочанської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, в якому просить визначити за позивачкою право власності на житловий будинок 1983 року побудови, загальною площею 61,5/43,7 кв.м., під літ. «А1», прибудова під літ. «а2», сарай під літ «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», гараж під літ. «Д», літня кухня під літ. «Е», свердловина під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», літній душ під літ. «К», погріб вхідний під літ. «Л», паркан під № 1, ворота під № 2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки – ОСОБА_3 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. За життя спадкодавець склав заповіт від 26.04.2021, відповідно до якого заповів позивачці житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дві земельні ділянки та легковий автомобіль. Інше нерухоме майно було заповідано їхньому сину. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, зазначений житловий будинок, що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 08.01.1992. У 2021 році позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу. Нотаріус видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме на легковий автомобіль. Після початку повномасштабної збройної агресії РФ територія, де знаходяться спадкове майно та нотаріальна контора, опинилася в тимчасовій окупації. Позивачка була вимушена виїхати до м. Чернівці, під час переїзду втратила частину документів, у тому числі свідоцтво про право на спадщину на автомобіль. У 2025 році, маючи намір завершити оформлення спадкових прав на житловий будинок та отримати компенсацію за пошкоджене внаслідок бойових дій житло, позивачка звернулася до нотаріуса. У відповідь їй повідомили, що спадкова справа залишилася на тимчасово окупованій території, не була евакуйована до державного нотаріального архіву та фактично є недоступною. У зв`язку з цим позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок і зареєструвати право власності в нотаріальному порядку, що також унеможливлює отримання компенсації за пошкоджене житло. Оскільки оформлення спадкових прав у позасудовому порядку є неможливим через втрату доступу до спадкової справи, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.
31.03.2026 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. 
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2026 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не прибули. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового розгляду без участі позивача та його представника.
Представник відповідача Молочанської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час смерті йому належав житловий будинок 1983 року побудови, загальною площею 61,5/43,7 кв.м., під літ. «А1», прибудова під літ. «а2», сарай під літ «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», гараж під літ. «Д», літня кухня під літ. «Е», свердловина під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», літній душ під літ. «К», погріб вхідний під літ. «Л», паркан під № 1, ворота під № 2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до типового договору купівлу-продажу житлового будинку від 08.01.1992 року.
26.04.2021 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 26.04.2021 року старостою Молочанської міської ради Сахно Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4-39, відповідно до якого:
- належний йому на праві власності житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;
- належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 35820004, загальною площею 0,13 га, кадастровий номер 2325280400:09:001:0076 (копія витягу з Державного реєстру та копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку додаються); 
- належну йому на праві власності земельну ділянку, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 35819503, загальною площею 0,4496 га, кадастровий номер 2325280400:09:001:0075 (копія витягу з Державного реєстру та копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку додаються);
- легковий автомобіль марки 3А3 тип седан - В, модель ТF699Р, рік випуску
- 2008, колір чорний, який належав покійному на підставі Свідоцтва про' реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 12.08.2008 року - заповів 
ОСОБА_1 . 
У 2021 році ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Юлії Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Нотаріус, відкрила спадкову справу після померлого чоловіка позивача - ОСОБА_3 та розпочала процедуру оформлення спадщини.
Згідно відповіді приватного підприємства «МАЛ», було встановлено, що згідно даних архівного відділу ПП «МАЛ - 44» станом на 01.01.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право приватної власності за: ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від
08.01.1992р., зареєстровано в кн. 1, р. № 20. 
Однак, у зв?язку з військовою агресією російської федерації в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, починаючи з 26.02.2022 року с. Балкове Токмацького району Запорізької області та з 03.03.2022 року м. Пологи Пологівського району Запорізької області є тимчасово окупованими територіями України.
Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого, який прийняв спадщину.
Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту ст.ст. 1216-1218, 1220-1221, 1261, 1264, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.
Пунктом 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник – адвокат Данищук Василь Вячеславович, до Молочанської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом – задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок 1983 року побудови, загальною площею 61,5/43,7 кв.м., під літ. «А1», прибудова під літ. «а2», сарай під літ «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», гараж під літ. «Д», літня кухня під літ. «Е», свердловина під літ. «Ж», вбиральня під літ. «З», літній душ під літ. «К», погріб вхідний під літ. «Л», паркан під № 1, ворота під № 2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.Б. Калугіна