ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
09.07.2026	Справа № 910/5619/26	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” 
про стягнення 58 798,93 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” (далі – позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” (далі – відповідач) грошових коштів у загальному розмірі 58 798,93 грн., з яких: 56 399,90 грн. – попередня оплата товару за договором, укладеним між сторонами у спрощений спосіб, 859,31 грн. – 3 % річних, 1 539,72 грн. – інфляційні втрати.
Ухвалою від 15.05.2026 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням строку та способу усунення її недоліків.
19.05.2026 року через систему “Електронний суд” надійшла заява позивача від 18.05.2026 року № 2 про усунення недоліків позовної заяви.
Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 21.05.2026 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/5619/26, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, а також встановив відповідачу строк на подання відзиву – 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
За умовами частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до частини 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету – рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
З огляду на викладене, копія ухвали суду від 21.05.2026 року про відкриття провадження у справі № 910/5619/26 у порядку, визначеному законом, була надіслана судом в електронній формі шляхом надсилання її до електронного кабінету відповідача, та доставлена останньому 21.05.2026 року о 16:27 год. Наведені обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку означеного електронного листа.
Дата отримання судом інформації про доставку означеного документа в кабінет ЕС відповідача – 21.05.2026 року о 16:40 год.
За умовами пункту 2 абзацу 1 частини 6, абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2026 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
Обґрунтовуючи пред`явлені вимоги, позивач вказував, що між ним (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” (постачальник) було досягнуто домовленості щодо виготовлення, поставки та монтажу товару (металевих дверей у кількості 12 одиниць) загальною вартістю 112 799,81 грн.
На виконання означених домовленостей відповідач виставив Товариству з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” відповідний рахунок від 27.10.2025 року № 146 на суму 112 799,81 грн. (з ПДВ) на оплату погодженого сторонами товару.
28.10.2025 року позивач оплатив на користь постачальника 50 % вказаної у вищенаведеному рахунку суми грошових коштів, що підтверджується квитанцією про виконання платіжної інструкції від 28.10.2025 року № 139 на суму 56 399,90 грн. з відповідним призначенням платежу: “Часткова оплата за двері зг. рах. № 146 від 27 жовтня 2025 р, у т.ч. ПДВ 20 % = 9 399,98 грн.”. Копія цього платіжного документа наявна у матеріалах справи.
У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” вказувало, що всупереч досягнутим між сторонами домовленостям відповідач погоджений цими контрагентами товар вартістю 112 799,81 грн. не поставив.
Враховуючи неналежне виконання відповідачем покладених на нього зобов`язань з поставки товару, листом від 01.05.2026 року № 1 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” з претензією (вимогою) про повернення, зокрема, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” коштів авансу в розмірі 56 399,90 грн. протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї претензії.
Проте, незважаючи на отримання відповідачем означеної вимоги 06.05.2026 року, останнє проігнорувало претензію позивача та не повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” сплачені кошти у розмірі 56 399,90 грн. Разом із тим, погоджений сторонами товар відповідачем також поставлений покупцеві не був.
З урахуванням вищевикладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” вирішило звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
При цьому, згідно зі статтею 206 Цивільного кодексу України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України).
За змістом частини 1 статті 640 та частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Суд встановив, що шляхом складання та надання відповідачем рахунку від 27.10.2025 року № 146, а також оплати 50 % вказаної в цьому рахунку суми коштів позивачем, між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання цього правочину позивач сплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” грошові кошти в якості передоплати за металеві двері, однак такий товар від відповідача, зокрема, на суму попередньої оплати у розмірі 56 399,90 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” не отримало.
При цьому, судом визначено правову природу сплаченої суми коштів у розмірі 56 399,90 грн. саме як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.
Правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором не змінюється і залишається такою до моменту, коли сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.
Про належне виконання позивачем своїх грошових зобов`язань за договором зі здійснення попередньої оплати товару у вищенаведеному розмірі свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення покупцем своїх зобов`язань.
Водночас судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” оплачений позивачем товар на суму 56 399,90 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” на момент звернення останнього до суду з даним позовом та на час розгляду цієї справи не поставило.
Докази, які спростовують вказані обставини, у матеріалах справи відсутні.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина 1 статті 665 Цивільного кодексу України).
Питання щодо повернення попередньої оплати у випадку непоставки товару врегульовано статтею 693 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
При цьому, припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує – є виключно її волевиявленням.
Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.
Як було вказано вище, листом від 01.05.2026 року № 1 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” з претензією (вимогою) про повернення, зокрема, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” коштів авансу в розмірі 56 399,90 грн. протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї претензії. Ця вимога була отримана відповідачем 06.05.2026 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями опису вкладення № 0213000124536, фіскального чека від 01.05.2026 року, а також повідомлення про вручення 06.05.2026 року уповноваженій особі Товариства з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” наведеного поштового відправлення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що документально підтверджене волевиявлення позивача щодо обрання одного з вищенаведених варіантів поведінки було виражене у направленні Товариству з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” претензії (вимоги) від 01.05.2026 року № 1 про повернення, зокрема, спірної суми перерахованої останньому попередньої оплати непоставленого товару на суму 56 399,90 грн.
За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 56 399,90 грн. перерахованої позивачем попередньої оплати, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” чи поставку позивачу погодженого між сторонами товару на цю суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача в частині стягнення з останнього вищенаведеної суми боргу, в зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, у пред`явленому позові Товариство з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” просило суд стягнути з відповідача 1 539,72 грн. інфляційних втрат та 859,31 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 29.10.2025 року по 01.05.2026 року на спірну суму попередньої оплати.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом із тим, як було зазначено вище, документально підтверджене волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” щодо обрання одного з вищенаведених варіантів поведінки було виражене у направленні Товариству з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” претензії (вимоги) від 01.05.2026 року № 1 про повернення, зокрема, спірної суми перерахованої останньому попередньої оплати непоставленого товару на суму 56 399,90 грн., яка була отримана відповідачем 06.05.2026 року.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що прострочення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” щодо поставки товару трансформувалося у грошове зобов`язання з повернення позивачу сплачених останнім грошових коштів попередньої оплати такого товару лише після направлення відповідачу претензії (вимоги) від 01.05.2026 року № 1.
Разом із тим, враховуючи зазначений позивачем період нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що протягом вказаного Товариством з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” періоду у відповідача фактично було відсутнє прострочення виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 859,31 грн. 3 % річних та 1 539,72 грн. інфляційних втрат.
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. 
Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надав належних доказів на підтвердження поставки погодженого сторонами товару чи повернення спірної суми передоплати.
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вищенаведеного.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Кам-Трейд” (02100, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 30; код ЄДРПОУ 37202887) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Проремедіа” (01034, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 29-В; код ЄДРПОУ 36259754) 56 399 (п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 90 коп. попередньої оплати та 2 553 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09.07.2026 року. 

Суддя В.С. Ломака